A KISSÁRMÁSr OÁZKÚT KOUIZS MEGYÉBEN. 325 



folytatni kezdték. A fúrólyuk legbelső 279 milliméteres csövezetét i' mé- 

 terrel lejebb szorították, amiközben annak alját a fúrólyukban heverő 

 iszap annyira bedugta, hogy az összes gáz a bélelet csövek közötti héza- 

 gokon át tódult fel. BöHM Ferenc mérnök úr a hézagokat tömítő sze- 

 lencékkel elzáratta 8 minthogy a szelencék nem tömítettek tökéletesen, 

 a hézagokon át élesen süvítve kifújt a gáz. "Egyszerre azonban — írja 

 BöHM Ferkni' ' — bedugultak a tömítő szelencék apró hézagai s egy- 

 két másodpercig teljes csönd váltotta fel az éles süvítést. Majd a fúró- 

 lyiik mélyéből távoli menydörgésszerű tompa hang hallatszott. Azután 

 fehér ködszerű gazgonnolyag szállott fel és néhány fejnagyságú iszap- 

 golyó röpült ki. Végül sűrű iszap tódult föl olyan erővel, hogy a fúró- 

 torony tetejét s oldalát több helyütt széjjelrepe^ztetten. 



Ez az iszap kitörés 190'.). évi március hó '.iO-án történt, amikor a 

 fúrólyuk 207'4 méter mélységű volt. A sósizű kiszórt iszap íinom 

 homokos agyagból, valamint tenyérnagyságú, finom leveles, szürke palás 

 agyagmárga darabokból állott. Azon szerencsés körülmény miatt, hogy 

 a 218 méter mélységben a gázban dús homokos réteget, gáznélküli 

 palás agyagmárga váltotta föl, a 279 miliméteres csö leszorítása által 

 sikerült a nagymennyiségű gázt a fúrócsövek külső oldalára szorítani. 



A 227 méterben azonban ismét gáztartalmú homokos réteget tártak 

 fel. Bár a laza homokos rétegben a véső gyorsan haladt lefelé, de rend- 

 kívül nehéz volt a fúrószerszám lebocsájtása s kihozatala, valamint a 

 fúrószár meghosszabbítása. A gázoktól gyorsított öblítő, víz nagy erejét 

 mutatja a következő eset : a fúrólyukba véletlenül egy 26 mm átmérőjű 

 és 3U cm. hosszú vasrúd beleesett, amelyet a véső 80 — 137 grammos 

 darabokra aprított ; ezeket a vasdarabokat a gáztól gyorsított öblítő víz 

 mind a felszínre hozta. A gáz mennyisége napról napra fokozódott. 

 Követ a fúrólyukba dobni nem lehetett, mert a gnz rögtön kiröpítette 

 a csőből. Nyomása olyan óriási lett, hogy a fúrólyuk fölé tartott nehéz 

 vasszerszámokat játszva lódította el. Mindezen okok miatt Böhm Ferenc 

 bányamérnök a fúrást 1909. évi április hó 22-én 301.9 méter mély- 

 ségben beszűntette. 



Hogy a gyúlékony gázok nagyobb légnyomás vagy szél alkalmával 

 a föld színén szét ne áramolhassanak, azért a 279 milliméteres cső- 

 vezetékre még egy 5 méter hosszú darab csövet szereltek, úgy, hogy a 

 csö nyílása jelenleg a föld színétől 6'37 méternyi magasságban van. 

 A gáz legnagyobb része tehát a 287. S m. mélységű, 279 mm-es csőből 

 áramlik ki. A 279, 320 és 360 milliméteres csövek között a hézagok 

 tömítő szelencékkel vannak elzárva s az ezekben összegyülemlo gáz a 

 360 mm-es cső oldalára elhelyezett 100 mm-es csövön jut, a szabadba. 



' BOhm Ff.rf.sc úrnak 1009 július hó 14-én kelt ánl. számú jeleutési-ljöl. 



