A KISSÁRMÁSI OÁZKÚT KOLOZS MKUYF.BKX. 335 



pedig miut a gözfürész haa-sogása zúg fülüukbo a kiömlő inetiiu. Miután a 

 jilnisi szolgabiró a Bolygó rét szélein s a vasút mellott ői-oket lUlított fel. 

 FucHS György (Fücus Tivadar ilr. bécsi gool(>gus öccse), a ScuLKK-yyái- műszaki 

 igazgatója délelőtt 10 órakor a gázkutat elzárta. Ebben a pillanatban megszűnt 

 a harsogás és néhány másodpercig kísérteties csönd támadt. De csakhamar 

 tompa dübörgés hallatszik a mélységből, mint egy távoli földrengésnek a bu- 

 gása. Félperc múlva a kúttól 38 méternyi távolsiigban gázbuborékok törnek 

 ki a földből, s a diilö utón A /> /f-felé mindjobban bugyborékol ki a metán. 

 A kiáramló gáz undorító savanyúkáposzta szagot terjeszt, némi kénköves utó- 

 ízzel. A réti vakoudtúrások és giliszta lyukak miudiueganuyi fortyogókkii 

 válnak, s a vasúton túl már valóságos kis iszapvulkánok tünedeznek föl. 

 A gázfeltörés iránya a 13. számú őrháztól kissé délre marad, s a kis árok 

 mentén 7"' irányban halad az országút felé. Amint a báró BÁNFFV-féle rétet 

 eléri, több ágra oszlik, s a patakok találkozásán sistergő bugyborékokban 

 hányja ki a \-izet a metán. A legerősebb feltörés az őrháztól kelet felé 100 

 méternyire vau, a hol egy vakond-túrásból gyermekmagasságú szökőkút tör fel. 

 A lezárás után 5 perc múlva a kúttól 350 méternyire is zúg a gáz. Ennél 

 tovább azonban nem terjed a kitörés. Nevezetes továbbá, hogy a BÁNFFV-féle 

 mocsárgázas tócsák nyomát sem mutatják az elzárás hatásának. A kúthoz 

 közel, a vázolt KDK-\ ii-ányra merőlegesen 1'' 10° irányban is van gázfeltörés, 

 tenyérnyi széles s itt-ott méternyi hosszú hasadékokból. A gázok kitörését a 

 mellékelt helyszínrajzon (II. tábla) térképezvén, egy órai elzárás után Fuchs 

 igazgató a gázcsapot megnyitja, amire ismét teljes erővel megharsan a csőben 

 a gáz. A bugyborékolás a réten még néhány percig tart, de csakhamar meg- 

 szűnik ez is, és csak a vékony repedések, a nedves csikók mutatják a nagy- 

 szerű tünemény nyomát. A vázolt kísérletből a következő tanulságokat szűr- 

 hetjük le. 



A gázelzáró készülék műszakilag tökéletes alkotmány ; a baj forrása ott 

 van, hogy a fúrás nem gázra történvén, csövezetei nincsenek tömít\'e. Az el- 

 záró szerkezetbe a három belső csövezetet foglalták bele, tehát a 360, 320 és 

 279 milliméter átmérőjű csöveket; ezek szerint a 122 — 302 méter mélység 

 között kell elsősorban a visszafojtott gáz kitörését keresnünk. Minthogy azon- 

 ban az öt csőrakat közül csak a legkülső illetőleg legfelső 450 milliméteres 

 cső van teljesen tömítve, s ennek a csőnek a saruja csak 1 1 méter mélyen 

 van a föld színe alatt, ezért a 11 m-től kezdve lefelé a gázok bárhol kitörhet- 

 nek, a csövek külső fala és a föld között levő hézagokból. A kissármási fúrás 

 3 métertől kezdve 22 méter mélységig szívós agyagmárgában haladt, s 22 

 m-ben jelentkezett az első homokos réteg. Nagyon valószínű tehát, hogy a 

 %-isszafojtott gáz a csővezeték sarujait megkerülve, a csövek külső falainál 

 levő hézagokon át feljut a szóbanforgó homokos rétegig, s innét tör ki a 

 törésvonalakon át a napszínre. Ezek a törésvonalak azonban kétségtelenül 

 folytatódnak a nagyobb mélységekbe is, s így az alsóbb homokos rétegekből 

 közvetlenül is feltörhet a lefojtott gáz. A kísérletből az is kitűnt, hogy a 

 báró B.\NFFY-féle mocsárgázas tócsák egy másik törési vonulattal kapcsolatosak. 



A Bolj-gó rét és a vasút biztonsága szempontjából a gázkúttól KDK-i 



