OLÁHLAPÁU KÖRN-YÉKÉXKK FÖLDTANI VISZONYAI. 355) 



további kutatásaimtól teszem függővé, iiiiiikor reiuélhctőleg az is kiviláglik, 

 hogy az oroszországi máotiai emelet üledékei egyi'lőbou ülepedtek-e le a mi 

 alsó pauuouképzödniéuyeiiikkel. vagy sem ? 



Utoljára még a pleisztocéu és holocéu íilcdékikrcil kcllciu' megemlékez- 

 nem, de mert ezekkel az Erdélyrészi löszről szóló tauulmáiiyomban rószlete- 

 sebbeu foglalkozom, itt csak röviden térek ki ezekre is. 



A pleisztoeéu elejéu Miriszlóii.íl, a iiiúr előzőleg is mujdiieni 200 m 

 mélyre bevágódott Maros iivajduem egész szélességél)eu liirteleu 40- 50 m-el 

 mélyítette ki a medrét, amellyel lépést tartva a beleömlő patakok is, mélyen 

 bevágódtak, így az olálilapádi is egészen a vizet át uera eresztő szarmata 

 és niediterriiii agyagig. Ezeken a fölásott felületű agyagokon most már a 

 liirteleu medermélyítés által támaszt veszített fiatalalib üledékek lecsúsztak, 

 párhuzamos leszakadásokat idézve elő mindkét oldali vízválasztón. Ilyen ter- 

 mé.szetíí talajmozgásokra vezethetők vissza azok az árkok, amelyek a 

 pusztaszőlők ])K-i oldalán és chisetoare-uál észlelhetők s amelyeket már 

 a pleisztocén második felében hulló i)or töltött ki a lősz képződésére adva 

 alkalmat. Ez a lősz jellemző kövületeivel az említett árkokban ma is meg- 

 található eredeti állapotában, de a fölszínről az erózi jórészben eltávolította. 

 csupán a P. Barsa árok baloldali terrászán, a harmadik mellékároktól fölfelé 

 van még meg részben vagy egészében vörös agyaggá átalakulva az erdei vege- 

 táció és nedvesség hatása alatt. 



A pleisztocén végén és a holocén elején a Maros vízmennyiségének és 

 esésének csökkenésével lerakja hordalékát s jelentékenyen feltölti eddigi szé- 

 les medrét épen úgy, mint ezzel kapcsolatosan a beléömlő patakok is. 

 .■V jelenkorban (quinter) azután iigy a Maros, mint a Lapádi patak is, újra 

 bevágódnak a holocén üledékekbe s így a Lapádi patak sok esetben egészen 

 föltárja azokat i — 5 m vastagságban, míg a Jlaros mai feneke alatt Nagy- 

 enyed fölött még olyan két méteres kavicsréteg van mindig, amely az egész 

 völgyön keresztül elterül a holocén üledékek alatt, bár a miriszlói patak be- 

 ömlésénél a vízszíne fölött 10 m magas martja van holocén agyagos és homo- 

 kos lerakodásokból már is. 



Tekintve, hogy Oláhlapád környéke, mint az Erdélyrészi medence egé- 

 szében ma eróziós terület, jelenkori üledékkel nem igen találkozunk, csak 

 nagj'on alárendelten és mondhatni csupán a falu alatt levő fűzfás berek fölötti 

 részeken, mert ez itt természetes gátat alkotva a patakot arra kényszeríti, 

 liogj" minden durvább hordalékát lerakja. Maholnap azonban a Maíosvölgy 

 felől hátráló eróziós patakvölgy keresztülvágja a berek kötött talaját s akkor 

 ez a fölhalmozódás is megszűnik s a falu egy részének nedves altalaja le- 

 csapolódik. 



Kelt Budapesten, 1910 május hó 1-én. 



Készült a kir. magyar tud. egyetem geo-paleoutológiai intézetében. 



