364 



TOBDKFI'V ZOLTÁN 



A koiubiuiiciók lueglmtározúsáni luiudusszc húrom ki'istály állott reu- 

 ilclkezcscmrt', amelyek két, egymástól lényegesen eltérő típus szerint vanniik 

 kifejlődve. Az egyik kristályt (ii)ii[ilerr) egyszerűsítve a 30. ábrán ábrázoltam. 

 Az a, ni és (3 alkotta rövid oszlopot egy lapos skaleuoédcr, a t tetőzi be, 

 amelynek esupán egyik sarkélét tompítja le az e-nek legömbölyödött, igen 

 keskeny, alig észrevehető liij^ja. E foniiiikon kíviil csak a v és r rendkívül 

 apró lapoeskái módosítják a koiiibináeiót, amely a .MiKiisnél leírt * egyszerűbb 

 andj-easbergi kristálylioz hasonló. A priz- 

 mák lajijai fényesek, s csak gyéren ro- 

 vátkoltak a főtengely irányában, míg a 

 1' és q alakoktól eredő szokásos rostozás 



30. ábra. 



31. ábra. 



hiányzik róluk, s esak az egyik a hqjon volt vahinicnnyire észrevehető. 

 A /? egyetlen, de jelentékeny nagyságú és jól tükröző lappal szí-repel a kristályon. 



A t kissé szemecskés, helyeukint az ee éllel és teljesen megegj'ezö pár- 

 huzamosan barázdált. A másik két kristály szabálytalanul van egymáshoz nőve 

 külsejű. Az oszloji rajtuk iiáttérbe szorul, s az alak jellegét a rajta elhelyezkedő 

 skalenoéderek és rhomboéderek szabják meg. A kombináció: anianíjvliiz'T'. 



Legfeltűnőbb, hogy az uralkodó forma az a, s alatta egy másik, igen 

 meredek skalenoédcr, amely a prizmát úgyszólván teljesen kiszorítja. Ez utóbbi 

 skalenoéder lapjai igen érdesek, s egyáltalán nem határozhatók meg. Mind- 

 össze annyit lehet megállapítani, hogy tompa élszögük már közeL áll a 



* Zeitschrift für Kryst. XV. 3. füz. IV. tábla, 3. rajz. 



