MAGYaRORSZÁOI PYRAKUVRITEK KRISTÁl.VTANI Vl/.SOÁLATA. :{li5 



180°-ho/, Imjliisuk a főtengelyhez pedig oly csekély, liof,'y kcvóshhó [loiitos 

 niegtigyelésnél prizmának bitszanak. Az a prizma lapjai igen fényesek, de 

 csak ritkán teljesen síkfelületüek, többnyire lépcsőzetesen tördeltek a r ismét- 

 lődése folytán. Az ni tükörsima, a pyrargyritnél általános X szerinti rostozás 

 nélkül. Az )• szintén fényes, sima. míg az általában liiliáthm r lapok néme- 

 lyike hullámosan töredezett. A skalenoéderek között ;/ és v rendszerint kicsi- 

 nyek, csupán egy-egy lapjuk volt nagy mértékben túlfejlödve, az ív/ éllel pár- 

 huzamos, őrös rostozással. 



A / és /> az egyik kristályon csupán keskeny lapokkal tompítja az cr 

 élt. a másikon mindkettő nagyra fejlődött és egészen sima. Az egyik kristályon 

 három homályos, a másikon két keskeny, de fényes lapot alkot a z'. az a és 

 '/ i'U'y-egy élének tompításaként. 



MiER.snek az auilreasbergi pjTargyritről leirt 7"' alakja az egyik kris- 

 tályon három, a másikon csak egy érdes, halványfényíí lapocskával sorakozik 

 a r' mellé. Legtökéletesebb kifejlődésíí az a skalenoéder. melynek mért szög- 

 értékei is a legpontosabban egyeznek meg a kiszániítottakkal. A megállapított 

 alakok szögtáblázata a következő : 



Ez a táblázat csak a legjobb mérések középértékeit tíinteti fel ; általában 

 a prizmákat és az a-t kivéve a lapok élszögeiben jelentékeny ingadozás mu- 

 tatkozik. Az alapromboéder sarkéle például 70°34- 71°23 határértékek között 

 változik. 



111. SelniPczhánya. 



E lelőhely pyrargyritjéről már Borx is megemlékezik.' Később Zipser 

 írja le a Selmeczbányán található vörös ezüstéreek előfordulási viszonyait, 

 azonban csak egy « sötétvöröset" sorol fel, amely dendritesen, kvarcban fordul 

 elő. Részletesebben tárgyal néhány más előfordulást is, de mint világos vörös- 

 ezüstércet ; minthogy e néven régibb míívek a Proustitot ismertetik, kétséges, 

 hogy a leírás melyikére vonatkozik e két rokon ásványnak. LKVYiiok több 

 selmeczbányai példány állott rendelkezésére, úgy hogy munkájában - ezek- 

 nek három típusát is ismerteti. Az elsőnél «az alaprhomboéder felső élei le- 

 tompítottak.*' A csinos kristályok alapalakjai: f)//</' ( = KiTl. (ilTí. 11201 színük 



' Briefe über min. Gegenst. 1774. 218. 1. 



- DeBcription d'une coll. d. Minéraiix. Londres 1837. 



^ • — — les arétes snpérienres du rhomboide priniitif sönt émarginées«. 



