MALIYAIÍORSZAOI I'YRAROYRITF.K KRISTÁLYTANI VIZSGALATA. 



367 



fel; a biirázdák ezeken iinir ua^'vobl) mértéklicn iiiutiitkoziiak. Az ef,'yik meg- 

 luért kristiilyoii r lielycu két lüigy kiterjidésíi, fényes vicinális lap fofílal 

 helyet, amelyek a normális helyzettől -iO'-el, illetve 

 l°44'-el térnek el. A /». akiir kiselil). akiír inifíyolil) 

 luéretü, miudiíí teljesen tükörfényes. Ugyanez áll 

 a ritka lilwn észlelhető t lapokról is. A /)-nek na- 

 gyon állandó kísérője egy alak, amelynek nem 

 egyszer kitűnő, széles lapját észlelhetjük, s amely- 

 nek szögértékei nagyon kevés ingadozásnak van- 

 nak alávetve. Az a-tól e forma középértékl)eu 

 78°12'-n\'irc fekszik, amely luijlásnak leginkább 

 a 9112031 symbolum felel meg 78°13'20" szá- 

 mított értékkel. A c kicsiny, fényes lapocskák- 

 ban, s az (í lapokon néha mint rostozás talál- 3.) ^^^.^ 

 ható fel. Az /' jelenlétére egy keskeny lapnak 

 •egy esetben észlelt reflexi' vallott. A selmeczl)ányai jiyrargyrit szögtáblázata; 



Az átlagkristályok alakját a 32. ábra tűnteti fel. 



IV. Vihnye. 



A Vilinyéről származó pyrargyrit épen úgy, miut a hodrusbányai, sejtes 

 kvaicon van fennöve baruapát társaságában. Zepharovich szerint az itteni 

 felhagyott bányából egykor szép oszlop- és tüalakú kristályok kerültek nap- 

 fényre, amelyek aprósejtes, avagy szarúköves kvarc felületén s belsejében, 

 ritkábban vaskos földpátban fejlődtek ki. 



Az alig áttetsző kristályok színe áteső fényben igen sötétvörös, külsejük 

 sötét fémes fényű ólomszürke, néha irizáló futtatással. A lapok a kristályoso- 

 dást zavaró hatásokra vallanak, mivel felületük, habár későbbi korroziónak 

 nyoma nem látszik rajtuk, legömbölyödöttek. szabálytalanul tördeltek, vagy 

 hullámosak. Főképen a prizmán feltűnő ez a szabálytalanság, amely részben 

 többszörös ikerképződéseknek is tulajdonítható, amit a mérések, s a határo- 

 zottabb kifejlődé.sü nagyobb ikrek is megerősítenek. A csoportokká összenőtt 



