3(i.S TOnOlttKV ZOLTÁN 



kristályok ugyanis miiid ikcnilláslmn lii-lyoxkcdtck cl, s kiilunillló, egyszerű 

 i'tíyón a fcldoljíozott Miiva^'lian csak cfíy-kcttn taliilkozotf ; ezek is vulószfníileg 

 csiik viilamely iiajfyolili cs(>])urtról törtek le. A kristályliipok említett sziibúly- 

 talansáí^a a iiiércscknek sok iikudillyt gördített útjáha, de móg zavaróbb volt 

 iiz a tény, hogy az alapformák más-más egyciieii kíilörihöző liajlásokkal kép- 

 zoiltck ki, még oluiii kristályokon is, amelyek egyébként jól tükröznek, » 

 kielégítő pontossággal mérhetők. Ennek megvilágítására elég felemlítenem, 

 hogy amíg például egy ilyen kristályon az alaprhoniboédcr három élszöge 

 )•(• = 0{J°átJ', ()9°35'. (;9°!24' volt. addig egy másik, igen jó, apró kristályon 

 ir=7U°52', 70°53' és 10°tA'. Általában i'igy találtam, hogy a rhomboéder- 

 szög, luint azt a scimeezbányai kristályokon is ta])asztaltam, niiudig kisebb 

 a 71°22'-uél. Az izomorf Proustit-anyag hozzákevercdésóvel e tény nem miigja- 

 rázható meg, imrt liiszen ennek lapszöge nem kisebb, hanem nagj'obb a 

 pyrargyritcuél. Mivel a megmért kristályok száma sem elegendő nagy, más- 

 részt pedig a lajjok cgv'enetlouségc is mérési hibákat okozhat, célszeriíblmek 

 tartottam, hogy a fentemlített észleléseket még e két lelőhely anyagára se 

 tekintsem egyetemes érvéuyííeknck ; ezért a számításoknál is az általában 

 elfogadott tengely arányt vettem alapul, s az alakok meghatározását azokon a 

 kristályokon végeztem, amelyek ezt leginkább megközelítették. A kombinációt 

 alkotó kristiilvforniiik :i kíivetkezők : 



A két prizma közül itt is a az uralkodó alak, míg i/i-et csak elvétve 

 találtam meg. Az előbbinek lapjai doniborodottak. felületükön szögletes kiemel- 

 kedésekkel, amelyekben apróbb ikerkristályok prizmalapjait ismerhetjük fel. 

 A prizmalapok igen ritkán tartják be a főtengellyel párhuzamos helyzetet, 

 lianein fölfelé összehajlanak, úgy hogy egy-egy szembenálló lappáron a 180° 

 helyett csak 177°55' 177°58' mérhetünk. A rhomboéderlapok simák, de rit- 

 kán sík felületííek. A /j és í egymást felváltva, vagy egymás mellett mint 

 erősen rostozott, hullámos felületek ékelődnek a rhomboéderlapok közé. A '/ 

 skalenocdert a kristályok alsó, fennőtt végén s a prizraalapok rostozásábau 

 észleltem. 



A fent említett körülmények folytán a mérés adatait egységes tábbizat- 

 ban alig lehet feltiíntetui. Ha a 71°22'-es szöget tekintjük az alaprhomboéder 

 hajlásának. az alakok a mért .szögek alapján más symbolumokat nyernek. 

 A ' ez esetben c' (7.. S.TÖ. l;i)-má alakúi, a /> helyett pedig szintén egy más ala- 

 kot kellene felvennünk. Ha ellenben az alapértéket a tapasztalatnak megj'elelően 

 átlag 70°-nak tételezzük fel, úgy a mérések tényleg a <-t és //-t eredménye- 

 zik. Összehasonlításul szolgáljon a következő néliiiny szögérték : 



