374 TÁRHULATI UUYKK. 



lilvaár réüzlotéuck tekintondti. A (lácitlu'f<yH6f{ l)Ny-i tövében van egy köfojtö. 

 iiliol szintén észlellictö u (lik-itiiiik ii lu"),'ytöiiu'fí belseje felé ininyuló Huidtíli>t 

 szövete. A (lácit egy része itt igen töredezett, breccsiás szerkezetű, ami Loczv 

 szerint oly módon luiigyurázoudó, hogy u késobli kifolyt lávuáruk a korúlil)an 

 folyt s megszilárdult láva darabjait magukkal raga<lták s körülzárták : tehát 

 sem szórt anyagról, sem dörzsbreccsáról itt nincsen szó. A dáeit a mélyből 

 zöldesszürke ós barnás alsó mediterrán agyagdarubokat ragadott magával, 

 amelyek ma zárványokként szerepelnek benne. A dácit hegytöraege nyugaton 

 (a kőfejtőben) egészen vertikális fallal végződik, amely mellé löszszeríi anyag 

 telepszik. Ebben elég bőven foglaltatik a Várhegyről származó, amelynek lejtős 



.36. ábra. A nógrádi Várhegy. 



rétegzésben való elhelyezkedéséből a képződménynek vetődésszeruen lecsúszott 

 voltára következtethettünk. Ennek az anyagnak pleisztocén korát igazolják a 

 benne gyéren talált Pk/ki (Piijnlhi) Muxconini L. példányai. A Kőbánya déli 

 oldalán már typusos löszt láthatunk, amelyben Ilelix (Frulirirnhi) liisj)ida L. 

 példányok vannak. 



A Várhegytől keletre eső Kálvária-hegy tömege mállott biotitos andezit, 

 amelyben gyéren gránátszemek s itt-ott kvarc is észlelhető. Innét nyugat felé. 

 a Hzokolya felé vezető út mellett a felszínen szereplő podzolos talajon arány- 

 lag sűrűn kisebb-nagyobb kvarcitkavicsokat észlelhettünk, amelyeket a szél 

 éles kavicsokkii fujt. A kavicsok az altalajt alkotó alsómcditerriín rétegek- 

 ből származnak s éles kavicsokká való fúvásuk dr. Sch.vfabzik F. szerint a 

 pleisztocénben a löszképződésnek megfelelő időben történt, a mikor itt sivatag- 

 szerű terület volt. Nyugatabbra az út mentén a magasabban feln'ő, de ma jól 

 fel nem tárt mediterrán rétegekből átmosott ka\'ics szerepel, amelyet az időn- 



