TÁRSULATI ÜGYEK. 377 



kigyók és gyíkok csontrészei, egy nagy teknfis számos böresontja és apiv lialuiarail- 

 ványok is forduluak olü a faunában, amelyben az eddigi előzetes vizsgálatok szerint 

 3U-nál több gerinces-állat szerepel. 



LŐRENTHEY Imrk dr. Örömét fejezi ki azon, hogy a Crrvus (Axis) Lnczyi Pohl., 

 melyet CervHS nov. sp. néven ö említett meg legelőször, oly elterjedtnek bizonyul. 

 KoRMOsnak azt a nézetét, hogy a bereniendi csontbreicsa esetleg már pliocéukorú, 

 <3 toljisen osztja. Beremend környékén ö üregeket talált, ezekben rhiuoceroBuj-omok 

 mutatkoztak, ami pliocénre utal. 



LóczY Lajos dr. gyakran felkereste Baltavárt s szinte kétségesnek tartja, hogy 

 azok a rétegek még a pannóniai omelctbo tartoznak. Mindeneseire legfeljebb a 

 pannon legfelsőbb részébe keli őket soroznunk, mert szár.azföldi kép/íiduiények s a 

 pannon beltenger visszavonulása után keletkezhettek. Baltavárnál a csunttiirtalmú 

 réteg alatt laza homok következik, amely Polgárdi környékén is megvan. Utóbbi 

 helyen régebben Cervus (Axis) Lóayi Pohl. került ki belőle. Ami a polgárdii cson- 

 tokat tartalmazó képződmény keletkezését illeti, felszólalónak az a nézete, hogy a 

 csontoknak ezt a nagy tömegét ragadozó állatok hordták össze, és elsősorban a 

 machairodusra gondol. A csontok itt ugyanis halmazban fordulnak elő, míg pl. 

 Pikerminél szétterült réteget töltenek meg. 



Kormos Tivadar dr; nem oszthatja Lóczy Lajos dr. nézetét. A csontokat tar- 

 talmazó agyag kitűnően réteges, második ellenvetésül pedig felemlíti, liogy a cson- 

 tok között aránylag nagyon kevés a machairodus-maradvány. Nézete szerint ezek 

 az állatok, melyeknek maradványai a Szárhegy üregében megmaradtak, a pannóniai 

 vizek elöl menekültek erre a magasan fekvő pontra, ahol aztán elpusztultak. 



LŐRENTHEY Imre dl. megjegyzi, hogy a polgárdiakhoz hasonló gerincesek 

 nyomai Budapest környékén a Congeria rhomboidca szintjében mutatkoznak, tehát 

 szintén a pannóniai emelet legfelsőbb részében. 



Gaál István- dr.. dévai főreáliskolai tanár «Az Ipoly jobb partjának 

 harmadkorú képződményei Ipolyság és Balassagyarmat kőzöttu 

 című előadásában a Szabó-alapból 19ü8-ban hirdetett pályadíjjal támogatott kutatá- 

 sainak eredményéről számolva be, az Ipoly jobb partján feltárt szürke homokkő 

 koráról megemlíti, hogy a Kelenyéről gyűjtött fauna alapján felső-mediterrán korú- 

 nak kell minősítenünk. Ez a megállapítás azonban összeütközésbe kerül a korábbi 

 megfigyelésekkel, mert ez a homok az Osztrovszki első andezit erupciiijának fekűjében 

 \ an s így alsómediterrán helyzetű. Az említett két erupció közül az első területünk- 

 től távolabb (É-on) történt, s ide csak finomabb hamuja ért le. Az utóbbi — mely 

 kétségtelenül a felsőmediterránba lielyezendő — breccsájával csaknem az Ipoly 

 partját is eléri. Ennek a második kitörésnek hatását a fekü gyűrödöttsége és vetői 

 tanúsítják. A második erupciúnál fiatalabb homokos rétegek közt vékony lignit-telep 

 látható, mely egy-két helyen lencseszerüen kiszélesedik. Az egyik lencsét Közép- 

 Palojtán már le is fejtették. Általában azonban nyereséges szénbányászkodásra semmi 

 remény sem lehet. 



Elnök az előadóknak érdekes előadásukért köszönetet mondva, az ülést hét 

 órakor berekeszti. 



2. Jegyzőkíjnyv az 1910 jtiiiiiis hó 1-éii, szerdán lartotl szak- 

 ülésről. Az ülés a m. k. földtani intézet előadótermében délután 5 órakor kezdődik. 

 Elnök : Schafarzik Ferenc dr. 



Jelen vannak : Iglói Szontaqh Tamás dr., másodelnök, továbbá Balogh 

 Makóit dr., Bauer Gyula, Bruck .József, Büdinszky Károly dr., Emszt Kálilín dr., 

 Flnger Béla, Hűnek Emil, Inkey Béla, Kalmár János, K. Kovács Pál, Krennek 



