AZ AOROGKOLcioiA FELADATAI. 465 



már nagyon régi keletű. Csak ujabban természettndomáuyi alapon álló 

 vizsgálatok ismét beigazolták ; más irányba indult és más célból vég- 

 zett vizsgálatok ngyanilyen eredményre vezettek. 



Tűbb geológus, a ki oly szerencsés volt. hogy különböző klima- 

 zónákra terjedő felfedező utazást tehetett, tapasztalta azt, hogy a kü- 

 lönböző klimazónák alatt más az uralkodó talajnak jellege és minősége, 

 de hogy bizonyos klima alatt mindig ugyanaz a talajfajta az uralkodó, 

 szóval minden klimaövnek megvan a típusos talajfajtája. 



A nagy földet bejárt geológusok a felkutatott földí'észekröl tér- 

 képeket is készítettek, melyeken az egyes feltűnőbb talajtípusok elterje- 

 dését kijelölték. 



Ilyen térképek : Báró Kichthofen térképe Közép-Ázsiáról. Iíicht- 

 HOFEN már a Fiihrer für Forschungsreisende cimű könyvében a föld 

 felületén lévő talajokat csoportokba foglalta. Az ö könyvében közölt 

 adatok nyomán készült a? első talajtérkép (Berohaus Atlaszában : Boden- 

 karte 1892.) Dr. Lóczy Lajos Kínáról' írt könyvében szintén erről a 

 Tapasztalatról tesz említést. 



Térképen kijelöli a lösz, futóhomok, továbbá a laterit törvényszerű 

 elterjedését: megemlíti, hogy e talajfajták sajátos klímával vannak kap- 

 csolatban. Az oroszok európai és ázsiai Oroszországnak flóráját és tala- 

 ját tanulmányozva éa e tanulmányaikat térképen feltüntetve, régen 

 kimutatták a talaj és a klima közötti kapcsolatot. Az első térképet Gros- 

 sul Tolstoj készítette a Fekete-Tenger mellékéről 1856. évben. E térkép- 

 hez kapcsolta és mint ennek folytatását készítette el Lorenz v. Libur- 

 NAU 18G6-ban az osztrák monarchia országainak talaj térképét. 



Az ujabb időben Dokütsajev, Sibieczrv az Orosz-Birodalomról egy 

 részletes talajtérképet adtak ki 1S72 és 1900-ban. Továbbá Eamann E. D. 

 munkájában hosszú utazásainak eredményéül a mállási folyamatoknak 

 klimazónák szerint való szabályos elhelyezését magyarázza s ezt a tapasz- 

 talatot térképen tünteti fel. Ujabban Glinka K. : ITo'iBOBt.íCHie = Talaj- 

 ismeret című könyvében egy új térképet közöl az öt világrészt borító 

 talajtípusok elhelyezkedéséről. Végül Hilgárd E. W. Észak-Araerika 

 keleti részében szintén arra a tapasztalatra jött, hogy a talajok helyes 

 megítéléséhez okvetlen szükséges annak a klímának megjelölése, amely- 

 nek hatása alatt alakultak és állanak. Ö Kaliforniában két főtalajcso- 

 portot ismertet : nevezetesen az arid azaz aszályos és a humid azaz 

 nedves klímájú tájak földjeinek csoportját. Tehát Hilgárd E. W. is arra 

 a meggyőződésre jött, hogy a leghatékonyabb és legfontosabb talajalkotó 

 tényező a klima. 



* Gróf Széchényi Béla keletázsiai útjának tudományos eredménye 1877 — 1880. 

 I. köt. Budapest, 1890. 3.Ö6, 688. oldal. 



