AZ AQROOKOLÓQIA FELADATAI. 467 



Előadásom keretében nem ismertethetem a fent jelzett vizsgálato- 

 kat teljes rt'szleteségükben, csak nagy vonásokban jelezhetem a vizsgála- 

 tokkal elért eredményeket. 



A különböző talajtípusok kialakulását, szerkezetét és tulajdon- 

 ságait úgy érthetjük meg legjobban, ha mindegyik típushoz mellékeljük 

 a hozzá tartozó szelvényt is, melyen a talaj szerkezete világosan lát- 

 ható. A különböző rétegek, amelyekből a szelvény felépült, szintekre 

 osztja a szelveuyt, mindegyik szint hetükkel van jelölve. A talaj ere- 

 deti és bolygatatlan szerkezetében az felső humuszos részt A-v&l jelö- 

 lik, az alatta levő szintet fi-vel és az anyakőzetet C-vel. 



Az erdős i'étjiók íöldje. 



Az erdő talajok szelvényében a felső A szint ki van lúgozva, míg 

 ezzel szemben az alsó B szint sós, igen sok bázist tartalmaz. A felső 

 .■1 szintből kilúgozott anyagok az alsó B szintben halmozódnak fel. 

 A felhalmozódás olyan nagy mértékűvé válhatik, hogy a lecsapódó anya- 

 gok a B szintet kemény kőfokká ragaszthatják össze. Ezt a kőfokot 

 minden erdei talajban megtalálhatjuk. A különböző országokban folyta- 

 tott talajvizsgálatok alkalmával ezt a kőfokot különféleképpen nevezték 

 el. A németek Ortstein-nak, vagy Orterdé-nek, a franciák Alios- 

 nak, az angolok Hardpan-nak nevezik. A köves fok felett fekvő réteg 

 szürke szinü és hamuszerű, ennek a jellegnek megfelelőleg az oroszok 

 ezt a szintet Podzo 1-nak. hamuszerü földnek nevezik. A köves fok 

 IV2 — 2-szer több mállási terményt tartalmaz mint az anyakőzet és tíz- 

 szer többet mint a felső kilúgozott, vagyis a podzolos szint. A köves 

 fokban cementként szereplő ragasztóanyag főtömegében vasoxidhídrát, 

 azután humuszsavas és foszforsavas vas és alumínium, van még kevés 

 mangán, továbbá földfémeknek és alkáliáknak sói. Az erdei talajok 

 kialakulásának folyamata röviden ez: Az erdő földjét lO — 15 cm vas- 

 tag humuszréteg borítja, mely lehullott levelekből és gályákból gyűlik 

 össze. A zárt erdöbben, az egész föld bomló szerves anyagokkal van 

 betakarva, a legeltetett erdőkben ellenben persze elpusztul ez a humusz- 

 takaró s a puszta föld kerül a felszínre. Ez a körülmény a talajned- 

 vességnek cirkulációjában változást okoz s az ilyen erdei talajnak a 

 szerkezete is elváltozik. 



A bomló szerves anyagokból álló réteget az erdő lombsátora be- 

 árnyékolja, ezért ez a talajtakaró nagy víztartó erejénél fogva folyton 

 nedves. A szénsavtartalmú hólé és esővíz, amint az év folyamán ráhul- 

 lanak és átszűrődnek rajta, kilúgozzák ebből a szerves anyaghalmazból 

 a bázisokat, úgy hogy végül majdnem a puszta szerves anyás;, a cellu- 

 lose marad csak benne. Ez azután lassanként humifikálódik s a legjob- 



