468 TKKIT/. I'KTEK 



bau elbomlott része a vízben mint saras liatásii kolloidanyaf;. az úgy- 

 nevezett biimuBzsav, ffloldódik, illetve teljes diszperzióim jut benne. Az 

 átszüremkedő csapadékvizek a bennök lévő burnuszos anyaf^októl savas 

 batÚBiiMi viiluiik 8 igy n felsoszint ásványait marják és oldják. E ké- 

 miai batás alatt u felső ,1 szint kiluj;ozódik, végül ii savas anyagokat 

 tartiilmazó átszüremkedő talajnedvesség oldó batása alatt a mállási ter- 

 mények mind kioldiittuk s iiz alsó szintekbe vitettek, akkor nevezzük 

 a felső tnlnJBziniet podsolnak fakó földnek. 



Nyáron a légkör párahirliilmn niipyon leapad; a fák a száiaz lég- 

 körben igen sok nedvességet szívnak ftl, párologtatnak el; így az erdő- 

 talaj is kiszárad. 



A felső szintek vízveszteségét pótlandó, a téli nedvesség a mélyebb 

 Bzintekből felfelé húzódik, s magával hozza azt a sok bázist is, melye- 

 ket a téli nedves időszak alatt a mélybe mosott. A felfelé mozgó sós 

 talajnedvesség azonban csak addig juthat változatlanul fel, a míg a talaj- 

 légben oxigénnel nem kerül érintkezésbe. .1.1 íi szintben nyáron mái- 

 van oxigén, s az alulról felluizódott sóoldat sótartalma az itt lévő 

 oxigén batása folytán kémiai változást szenved, oxidálódik, egy része 

 oldhatatlanná válván, az oldatból lecsapódik. Kiválása alkalmával be- 

 kérgezi a talajszemcséket, gyökereket stb. Idővel annyi vasas vegyület 

 válik a talajnedvességből le, hogy ilyen lecsapódások révén az egész 

 /í szint kemény kőfokká áll üssze. Ez röviden a vasköves fok ala- 

 kulásának a menete. 



Az erdős régiók földjében tehát a talajnedvességnek cirkulációja 

 átaljábun nem teljes. A lehulló csapadékvíz fötömege a téli-tavaszi ned- 

 ves időszakban leszüremkedik az altalajba s ott elfolyik. A kisebb része 

 vesz csak a cirkulációban részt, amennyiben a felszín alá húzódik fel 

 8 itt a gyökerek által fclszivatik, a fatörzsén át a levelekbe jutva ezek- 

 ből elpárolog. 



Az altalajba leszüremkedett csapadékvíz tehát soha- 

 sem kerül a talajon keresztül vissza a felszínre. Ilyen mó 

 don a felső szintből kilúgozott sók nem kerülhetnek addig 

 ide vissza, amíg rajta erdő tenyészik. Ez a fő oka az erdők 

 talajkilugozó hatásának. 



A kihigozódás foka függ az illető helyen uralkodó klimatikus 

 tényezőktől Minél nedvesebb a klíma, annál teljesebb a kilúgozás. 

 A zárt erdők földje jobban kilugozódik mint a pusztai erdőké, mely 

 utóbbiak vagy részben vagy teljesen nyíltak, a nap keresztül hatolván 

 a lombon s a fák között füvek tenyészetét is lehetővé teszi. A kilúgozás 

 fokával szoros kapcsolatban van a Ji szintben kialakuló vasköves fok, 

 kémiai alkata, illetőleg a köves szint hlkatrószeinek aránya. Hűvös 

 hideg klíma a szerves anyagok bomlásának nem kedvez, ennélfogva 



