47 i TBcm pítbb 



B/intbe, minek következtében a klimatikuR melegség fokozódásá- 

 val emelkedik ii talaj vastartalma is. A hidegebb (ivekben, 

 Közép-Európa északi rÓHzeiben, a mezöséggé alakult erdei talajok itarna 

 szinüek, s Brauné Walderde, barna erdei talaj nevet viselnek. 

 Hazánkban Sopron, Vas, Zala, Somog>' megyékben ez az uralkodó talaj- 

 típus. Megtaláljuk még ugyanezt a típust a Nagy-Alföldnek az északi cs 

 keleti szélein is. Ebben a talajban van n legtöi)b humusz és a legkevesebb 

 vae és agyag. Szárazabb és melegebb fekvésű helyeken a vas és az agyag 

 felszaporodik benne. Ilyen talaj borítja hazánknak jó szőlőtermő vidé- 

 keit. Pld. Tokaj -hegyalja, Arad-hegyalja, továbbá Itomániában Dobruzsá- 

 ban, Dél -Oroszországban a Krim félsziget déli részén a tengerre néző 

 lejtöket Ezt a talajtípust Szauó J<')Zsef tanár nyiroknak nevezte el. 



A nyári hömérsék emelkedésével még több vas és agyag halmozó- 

 dik a felső szintekben fel s a talaj sötétvörös színűvé és igen kötötté 

 válik. Ez a fajta talaj különösen a Földközi-tenger partvidékét borítja 

 8 itt terra rossza nevet visel. Végül a legnagyoblj mértékű vas- és alu- 

 niinium felhalmozódás révén a trópusi vidékeken egy olyan vasas talaj 

 alakul, melyben 30—60% vas és alumínium foglaltatik. Ezt a talaj- 

 típust laterit-nek nevezik. Látjuk tehát, hogy egy és ugyanazon folya- 

 matnak eredményeként, a klimatíkai tényezők erősebb vagy gyengébb 

 hatása alatt egy talajtípusnak milyen különböző változatai alakulnak ki. 



A barna erdei talaj, a nyirok, a terra rossza, a laferit mind egy 

 csoportba tartoznak, nevezetesen valamennyien a különböző klíma ha- 

 tása alatt alakult változatai a mesterséges mezőségi földek főcso- 

 portjának. 



A felsorolt klimazónák talajait azonlian nem csak a geográfiai 

 fekvésű, tehát sík vidéken a szélességi fokok szerint elhelyezkedő klima- 

 zónákban találhatjuk fel, hanem minden olyan esetben is, ahol vala- 

 mely orografiai helyzet teremt a légkör klimatikai nedvességében kü- 

 lönbségeket, így az összes geograiiai klimazónákba eső hegységek lejtőin 

 ugyanazok a talaj változatok feltalálhatók, melyeket a szélességi fokok sze- 

 rint elhelyekedő a klimaövekben leírtunk. Különösen egész összességükber 

 tanulmányozhatók e klimazónák olyan hegységekben, melyek a száraz 

 mezőség területéből emelkednek fel a magasl)a. Pld. a Kaukázus északi 

 oldalán a sós pusztából a mezőségen, a pusztai erdő, a zárt erdő, a 

 tűlevelű erdő zónáján áthaladva feljutunk a hegyi tundra területére. 

 Hazánkban legkönnyebben érhetők el a talajzíMiák a Biharhegységben. 

 Szalontáról. a sós száraz mezőség területéről kiindulva, mindegyik talaj- 

 zónán áthaladunk, míg a tető hegyi tundrájára érünk. 



Ez volna röviden a mérsékelt égöv alatt diszlő ősi növényzet* alatt 

 a talajalakulási folyamatoknak összefoglalása és e folyamatok hatása 

 alatt álló talajok szerkezetének és tulajdonságainak ismertetése. Ha ilyen 



