fiU ZIHÁNYI KÁIIOLY 



A kristályok uiigyHágii meglehetősen villtuzó. Icgnugyobb lUraéröjiik 

 irányábau a kicsik 3 5 mm, a uugyok 5- 8 centimétert is elérik : különösen 

 az utóbbiak sokszor repedezettek, vagy erősen korrodáltak, néha azonban a 

 lapokon szép etetési alakokat is láthatunk. Mint nem gyakori későbbi kép- 

 ződmí^Tiyek a piritre telepedtek gulenit-, arzenopi rit-' és szfalerit- 

 kristálykiik. 



A dognácskai pirit röl az ásványtani szakirodalomban nagyon keveset 

 találunk. Az előfordulást röviden megemlíti Leonhabd C.'-* és utána .szószerint 

 ZiPBEK C. A." is ; CoTTA * a Dognácskiin található ásványok közt felsorolja 

 a piritet néhány tár.sáavánnyal együtt, de a közelebbi lelethclyét nem adja. 

 a Vinere Mare-bányálióI jiedi^c a félopálf. 



Wackkrnaoki- Ph.'- ;U)Oj, [IllJ. ;ilüj és ;!21l; alukokou kívül, mint 

 újakat {10.7.0} és {14.7.4} közelítő mérésekkel meKállapította, ezekre azon- 

 ban ö niafja is racgjeRyzi, hogy valószínűleg a már ismert {520} és {421; 

 alakok. Zephajiovich V.« {210}, {12ÜJ, {//A/J és {111} alakokat sorolja f.l. 

 míg RosE G.' a dognácskai piriten még {10.6. 1| diakiszdodekaédert is meg- 

 figyelte a termoelcktroraOH negatív kristályokon. 



A megvizsgált kristályokon 40 alakot mérésekkel vagy övekkel biztosan 

 megállapíthattam, a piritre egyáltalában új alakokat *-gal jelöltem, az utóbbiak- 

 nak mindegyike legalább egy övben fekszik. 



n {100} e {210} {876} * {348} 



d {110} d {430) M{432J * {2.5.20J 



{111} V {650} .s {321 j {443} 



h {910} /l'{10.11.0; * {741} r {332} 



8 {010> í' {890} f) {13.7.1} {553} 



>4 {11.3.0} ff' {780} 2' {5:52} {774} 



e {10.3.0} <t' {670} ♦Í16.7.4; /)Í221; 



/ {310} 1/' {560} Y{10.ü.l} n {211} 



A- {520} />'{450} {10.5.2} w {522} 



O {730} h' Í140} t {421} * {722} 



Ezek közül {876} diakiszdodekaédert nem régen Panichi * az elbai és 

 Travis" a cornwalli (Pennsylvania) piriteken észlelték, az utóbbiakon még 



1 Természettud. Füzetek. 190(;. 33. 226. 



- Handbuch d. topogr. Mincrnlogie. P'rankfurt am Main. 18US. 2. köt. 38(i. 1. 



■' Topograpli. uiineralog. Handliuch von Ungarn. Ödenburg. 1817. 65. 1. 



* B. von Cotta: Erzlagei-stiitten im Bánat und iu Serbien. Wieu, 181)4. 71. 1. 



^ Krystallforni des Banater Schwefelkieses. — rrogramni der Keal- und 

 Gewerbeschule zu ElderfeM vom Herbst 18.51. 10. 1. 



o Mineralog. Lexikon etc. Wien, 185!). 1. köt. 3í2tí. 1. 



" Poggend. Annalen etc. 1871. 142. köt. 17. 1. 



« Rivista di Mineralogia e Cristallogr. Italiana I9"9. 38. kot. 22. 1. 



'•' Proceed. Americ. Philos. Hoc. Philadelphia. ÜÍOG. 45. köt. 183. No. 14:;. 

 és 133. 1. 



