NÉHÁNY ŰJ és MÁR ISMKRT MOLLUSZKUMFAJ. ()l!t 



hogy bővebb ismertetésükről, egyet kivéve, le kellett mondanom, do úgy 

 látszik, új fajok és alakhelilcfj; már mintegy öt különböző fajra mutat- 

 nak. Az ékesítésével aránylag még legjobban felismerliető alak az, amelyie 

 a fentebbi nevet alkalmazom. Háza ioronyalakú, lefelé szabályosan szé- 

 lesbedő, tekervényeinek száma mintegy U)-re tehető, amelyek meglehe- 

 tősen laposak és a varratvonal által egymástól jól elválasztottak. A tekt>r- 

 vények felső n'szén közvetlen a megelőző tekervény varrata alatt gömb- 

 sor emelkedik ki, mely egyik-másik példány utolsó tekervényén egész 

 kiemelkedő párkiiniiszi'iü vonallá fejlöilbetik. Az imént említett felső 

 gömbsorbul különböző vastagságban ü növési vonalak húzódnak rézsut 

 előre és lefelé tartva a tekervényeken, miáltal ezek mintegy ferde hossz- 

 bordázást mutatnak az alantabb varratig, mely utóbbi felett a kopott 

 példányaimon iit-ott még íinom göraböcskék árulják el jelenlétüket, de 

 jóval gyengébbek, mint a tekervéuyek felső részében, ('.eritlúimmiik 

 ékesítésével hasonlít a jóval karcsúbb Cerithium terebwides o'OKB.-hez,* 

 még inkább pedig a spanyol aptienbeli Cci'ithium Tourneforti Coquand- 

 hoz,- mely utóbbi azonban sokkal nagyobb, tekervéuyei laposabbak és 

 lépcsőzetesek. 



Előfordult: Kohldorftól DDK-re (Krassó-Szörénymegye) az ottani 

 Ogasu Canepile alsóbb részében mutatkozó forrásnál az aptienbeli homo- 

 kos márgában. 



Kicgé-szítő ineyjefjyzések. 



Az előbbeni sorokban közzétett fajok leírásához legyen szabad itt 

 függelékként még felemlítenem, hogy a szászkabányai osztálylap múlt 

 (1909) nyári geológiai reambulációja alkalmával, amely reambulációt e 

 laj) kiadásával együtt járó magyarázó szöveg megírása lette szükségessé, 

 ugyanazon a helyen és ugyanabból a — még az aptienhez számított — 

 kőzetből, amelyből Böckh János az Ánatiua Hurjoit és Arca Szoiitaghianat 

 gyűjtötte (Kohldorf D-re eső nügasu Canepile » -árok kezdete), To.vastcr sp., 

 Lioccrcunus Salonioni d'Orb. síb. mellett egy nauliliist is gyűjthettem, 

 amely a Naulilus neocomiensis d'Orb.- val legközelebbi rokonságban van, 

 amelyet azonban füg\'atékos megtartási állaj)ota miatt nem merem egye- 

 nesen e fajjal azonosítani. d'Orbigny e nautilusát a középső neokomból, 

 CoQüAND (Monogr. de l'étage aptien de l'Espagne) az aptien felső rétegei- 

 ből idézi. 



Ugyanolyan márgás homokkőben vagy homokos márgában, mint 

 amilyen a kohldorfi, felvételem alkalmával, 18S6-ban, Stájerlaktól DK-re, 

 a Kirsia rosi és Gura tiolumbului táján í/ioceiuniitíf Salamoni d'ORB. és 



1 d'Orbigny: Paléontol. Fran9. Ter. Crétacés. Tome II. p. 352. Pl. '227. fij,'. I. 

 - CoQUAND : Aptien de l'Espagne. p. 8í>. Pl. V. fig. 8. 



