MIAKOIRIT NAOTBANYABOL. 



625 



nevezi el. Ae első pontos kristálytani mefílmtározás Naümann C.-tól ' szárma- 

 zik. 1856-ban fvEXJíGOTT A.- leírja mint új ásványt az ólomtartalmií felső- 

 bányái miargiritet s Haidixger^ pwlig, bár megemlíti, hogy kristályformája 

 közel áll a miargiritéhoz és pora is egyező, fölfedezőjéröl Kenngottitnak nevezi 

 el. De már Weisbach A.* rámutat arra, liogy a kristályformája közel áll a 

 parenosi miai-giritéhez s hogy a lapok rostozottsága is egyenlő. 



53. ,ibra. Naírybányai luiargirit. 



Végre SiPÖcz L.^ ehémiai úton kimutatja, hogy a kenngottit csak egy 

 kevés ólmot izomorf módon tartalmazó miargirit, Ebenner J.^ pedig ki-istály- 

 tani úton bizonyítja be, hogy a bráunsdorfi és felsőbányái miargirit és a 

 kenngottit szögértékre nézve tökélete.sen azonosak s hogy az utóbbi csak a 

 főtengely irányában megrövidült miargirit. Lewis ^^". -T." 1884-ben kritikailag 



* C. Naümans: Pogg. Ann. 18-J9. 17. 14-2. 



- A. Kexngott: Pogg. Ann. ISnfi. US. 16"). 



=' Haidiííger: Sitzl). .\kad. Wien. 1856. 2^. i-iH. 



» A. Weisbach: Pogg. Ann. 186.Ő. 125. 441. 



■'• L. SiPöcz: Tscherm. Mitt. 1877. 213. 



" Kren.ser J. : .\ Magyar Tud. Ak. Értesítője. 1879. 13. 10. 



" Lewis W. I.: Zeitschr. f. Krystall. 1884. 8. 513. 



FöUUani Közlöny. XI. köt. mo 



41 



