TÁRSULATI ÜOYKK. 637 



melységben állauilóan fagyott. Spitzbergen jelenleg eljegesedett sivatag. Évi csa- 

 padéka alig !;')•) luiu. 



Impozánsak a glecsei-ek, amelyeknek a fjordokba nyúló végei sokszor 30 m-nél 

 magasabbak. Különösen érdekes a Sefstrom-glecser, mely utolsó eloienyomutósa alkal- 

 mával sok recens csigát, kagylót tartalmuzii anyagot túrt fel a fjord fenekéről a 

 kiesi Coraszigelre. l jabban visszavonult s egy darabja ott maradt a szigeten. Érde- 

 kes továbbá a Wahlenberg-gleeser, amely két óv alatt 1 km-t nyomult előre, észak 

 felé összeolvadva a Svea-glecserrel. Mindezekről a geográfiai témákról Cholnokv 

 Jknö kolozsvári egyetemi tanár úr igen tanulságos eszmecserét folytatott a kulföldi 

 geográfusokkal és geológusokkal, könnyed érvclésévol általános bámulatot keltve. 



Emberi letelepedés két helyen van. Az egyik az Advent bay-ban, amelynek 

 miocén szenét amerikaiak bányásszák télen-nyáron. A bányában a szén hőmérsék- 

 lete — 4° C. Télen cseppfolyós vizet csak olvasztás útján kapnak. A másik telep a 

 Green bay-ban van. Itt cethalászok állomásoznak. Ide vontatják az elejtett állatokat 

 s itt olvasztják ki zsírjukat. A húsból és csontokból műtrágya készül. A hullák körül 

 viharmadarak ezrei lakmároznak. 



Augusztus 9-én hagytuk el Spitzbergent. Amíg jég között jártunk, nyugodt 

 volt a tenger, később erősen háborgott. 



A Nordkap iiányában hajóztunk s líS-én jutottunk a norvég fjordok közé. Be- 

 néztünk a Lingentjürdba, azután a parti sjer-ek között leliajóztunk Trondhjembe. 

 Innen vasúton mentünk Stockholmba, ahová augusztus hó Ifi-án érkeztünk meg.» 



Elnök a hallott fejtegetésekhez néhány megjegyzést fűz. Igen érdekes volt a 

 tektonikai részben hallani a Spitzbergák vízszintes településű rétegeit. Talán össze- 

 függ ez a terület Skandináviával, amelynek rétegei ugyancsak meglehetősen szin- 

 tesek. Nagy élvezettel hallotta a gleccsertakaró visszavonulásából következtetett 

 időszámítást, annál inkább, minthogy a Jang-ce-kiang lerakódásaiból is körülbelül 

 hasonló eredményekhez jutottak a geológusok. 



Nevezetesen, amiként Lóczy Lajos : Gróf Széchenyi Béla kelet- 

 ázsiai útjának geológiai megfigyeléseiben leírja (I. k. 333. oldal), 

 Gdppy szerint Hankou 13 méter magasságú partfalának lerakódására, a vékony 

 vízszintes rétegekből számítva, körülbelül 8l00 évre volt szükség. 



Elnök az elöad<'>nak köszönetet mondva előadásáért, felkéri László Gábor dr. 

 r. tagot A svédországi tőzegkutatásokról hirdetett előadásának meg- 

 tartására. 



Az elnök felhívásárd László Gábor dr. rendes tag a következőket adja elő : 

 • A tözegkutatás Svédországban igen régi keletű. Svédországban ugyanis igen 

 sok tőzeges terület van. Mert úgy a geológiai, mint az éghajlati viszonyok annyira 

 kedveztek itt a tőzeglápok keletkezésének, hogy ezeknek területe az egész ország 

 kiterjedésének legalább á'/i, de gyakran 15% -át is eléri. Mi sem természetesebb 

 tehát, hogy Svédországban már régi időktől kezdve úgy gyakorlati, mint elmé- 

 leti nézőpontból sokan tanulmányozták a tőzegtelepeket, amely tanulmányok nagy- 

 értékű eredményeit a U-ik nemzetközi agrogeológiai értekezleten be is mutatták. 

 Történt pedig ez egyrészt egy hatna])os tanulmányúton, amelyet K. Sernandkr, 

 az upsalai egyetem nagyhírű iiotanikus tanára és N. von Post, a svédországi 

 földtani intézet geológusa vezettek, alkalmat adva a résztvevőknek, hogy a tőzeg- 

 képződés elméleti kérdéseit a helyszínén szerzett tapasztalatok uyomán meg- 

 vitassák. De nem kevésbbé tanulságos volt az említett kiállítás, amelyen a gyakor- 

 lati lápkutatásnak több évtizedre visszavezethető fejlődése térképeken, rajzokon és 

 fénj'képeken, nemkülönben természetes szelvényeken volt követhető. Az előbbi kuta- 



