JELENTÉS A SZELETA-BARLANQBAN VÉOZETT ÁSATÁSOKRÓL. 



653 



is, szarvnsmiirha, disznó, farkas ós efív kisolib ragadozó csontjai. Mind- 

 ezekliöl a fajokból csak egyes esoiitok fordulnak v\í>. de összefüggő csont- 

 vázak soha. 



Ezek után arra a kérdésre akarok áttérni, vájjon a barlangl)an talált 

 emberi nyomok (kőszerszámok, tűzlielyek) elsődleges fekvőiiolyen vaunak-e, 

 vagyis lakta-e az ember a Szelcta-barlangot. A barlangnak tisztán lokális jel- 

 legű rétegeiben, amely kornak megfelelően ez legalkalmasabb lehetett az ember 

 tartózkodására s tömegesen megtaláljuk az ősnuulvc csontjait, néha összefüggő 



J 



57. ábra. [ aleolitos kaparó a hámori Szeleta-barlang kitölti'séből. Színe és visszája. 



Kicsinyítve. 



esontvázrészleteit is. Ezeken a csontokon az()nl)an eniheri kézre iitulij mecliii- 

 nikai nyomokat nem észlelhettem. 



Ebből az következik, hogy ezen idő alatt (soliitrei kor) a l)arlangot a 

 medve nralta, tehát az embernek állandó lakhelyül nem szolgálhatott, raivel 

 az embernek és medvének egyidöben való otttartózkodása kizártnak tekinthető. 

 Hogy az ember időnkónt még is felkereste a barlangot, azt két körülmény 

 világosan bizonyítja. Először az, hogy a tisztán lokális jellegű rétegekben, me- 

 lyekben vízmosásnak nyoma sincsen, mégis vannak sokszor szép patinával 

 ellátott paleolitok, még pedig pengeszerű kőszerszámok is. melyeket okvetlenül 

 az ember vitt be a barlangba. Ezt azért emelem ki, mivel a legfelsöbh dilii- 

 viális rétegben található babérlevélalakú paleolitok lándzsaheg^'ekn^■k tekinten- 

 dők, amelyeket Lóczy Lajos dr. úr szerint a megsebzett medvék vittek be 

 testükben a barlangba és ott elpusztulva juttatták oda azokat ; e nézethez 



