34 KLÜPFEL WALTHER 
csapás 55" ÉÉNYy, dülés 25—30" Ny). Továbbá Jelenje mellett a Ny-felé dülő 
mészpadok a hegyeken követhetők. Jelenje-től DNy-ra a buccari-i országúton 
meszek vannak feltárva, melyek nagymennyiségű gasztropodákat stb. tartalmaz- 
nak és kétségtelenül a raethez tartoznak (csapás 507 ÉNy, dülés 309 Ny). Külö- 
nösen az útkanyarulatnál vannak a padok nuculákkal és gasztropodákkal megtelve 
(csapás 409 ÉNy, dülés 20—25" Ny). Ugyanezen nuculapadok láthatók a $Skre- 
butnjak felé vezető úton is, ahol igen jól padozott szürkéskék meszek sötét, ho- 
mokos, lemezes bűzmész-rétegekkel váltakoznak. Különösen az út lejtőjén a nagv 
kövületdús lemezek, gasztropodák és kéthéjú kagylók, korallok, trochus, natica, 
cardium, nucula fehér héjait és fehér mészpátzsinórokat tartalmaznak (csapás 
20" ÉÉNYy, dülés 25—27" Ny). Utána tűzkőszürke mész jelentkezik, mely később 
sötétebb lesz. A III Meilen von Fiume jelzésű kilométerkövön vékony, sötét, 
lemezes meszek vannak beágyazva (csapás 207" ÉNy, dülés 359 Ny), a sok 
púpos, NyK-i irányú vért pedig zavarodásokra mutat (csapás 187" ÉK, dülés 
22" Ny). 
Liasz. Mintegy 100 m-re a mértföldkő után az útkanyarulat előtt szürke, 
igen kemény, márgás, hullámos felületű és sok vérttel bíró mészpadok mutat- 
koznak, melyek terebratulákkal és osztreákkal vannak megtöltve. Utána kitü- 
nően vékony, pados, szürke meszek (csapás 229" ÉNy, dülés 339" Ny); majd a 
völgyben gyűrődött rétegek következnek, melyek sok vértet és ismét nucula- 
meszeket tartalmaznak (csapás 12" ÉNy, dülés 389). A magassági vonulat vilá- 
gos sávozású, kékesszürke és részben rhizokorallszerű duzzanatokkal ellátott, 
foltos márgás meszekből áll (csapás 359 ÉNy, dülés 459" Ny). Majd métervas- 
tagságú sötét, kemény mészpadok következnek, melyek a hegyekből lépcsőzete- 
sen kiállanak és kétségkívül a közép-jurához számítandók. Az úton levő védőfal- 
lal szemben sötétszürke, szálkás mész következik (a kilométerkőnél É 118": 
csapás ÉNy, dülés 357" Ny). Skrebutnjaknál a rétegfelületek sajátos hálószerű 
hasadékokat és repedéseket mutatnak. Skrebutnjaktól Ny-ra (csapás 25" ÉNYy, 
dülés 45" Ny) sötét szálkás breccsákat kavicsnak használnak (csapás 10—207" 
ÉNyNYy, dülés 50—52" Ny). 
Felső-jura. Majd egy szürke, lemezes, koralldús mész tűnik elő (csa- 
pás 207 ÉNy, dülés 11" Ny), mely a fölötte levő szabálytalan világosszürke kri- 
noidamész koralokkal és krinoidákkal van megtöltve (csapás 5—10"7 ÉNYy, dülés 
20"; csapás 457" NyÉ és dülés 259 DNy). Dülése és csapása változik. Némely 
pad apró szemekkel van megtelve, melyek néha keresztrétegezésben vannak 
elrendezve. 
A mikroszkopikus vizsgálatból kitűnt, hogy a kőzet részben kerek, rész- 
ben sarkosan szétrombolt és ismét szegélyezett, kalcitos és dolomitos kitünően 
koncentrikus, szövetű oolitszemcsékből áll. Közben világos márványok lépnek 
föl (csapás 27" NyNy, dülés 55" Ny; csapás 28" ÉNy, dülés 46" Ny). A tulaj- 
donképen a felső-jurához tartozó oolit a kamenjaki első házakig huzódik 
(csapás 117 ÉNYy, dülés 477" DNy). Oolitra rétegezetlen sziklameszek és durva 
karsztbreccsák következnek, melyeknek nagy mészdarabjai vöröses alapanyag- 
ban vannak elosztva. Ezen öv szürke, óriási módra tornyosuló sziklatorlaszai- 
ról messze felismerhető. A gyakori pikkelyen kívül különös érdekes a 
