A SZAKURADSIMA TŰZHÁNYÓ KITÖRÉSE JAPÁNBAN. 39 
egy hasonló nevű kis kerek szigetet alkot 40 km kerülettel, amely a Sats- 
uma öböl közepén, Kiusiu legdélibb végén fekszik. A hagyomány mintegy 
tíz kitörésének adatait őrzi és ezek közt az 1779-ben bekövetkezett egyike 
a Japán történelmi idejében emlékezetessé vált két legnagyobb vulkáni 
kitöréseknek, míg a másik az Asama tűzhányóé volt 1783-ban. 
Az 1779-iki kitörés alkalmával a tűzhányó kráteréből kivetett finom 
hamut nyugati szelek a mintegy 1000 km távolságban fekvő Tokio városig 
elsodorták, ahol még nehány cm vastagságban mindent ellepett a vulkáni 
hamu. A kitörést követő nehány héten keresztül a nap színe barnának lát- 
szott a lebegő finom hamu következtében, amiként az a Krakatoa 1883-iki 
17. ábra. A Szakuradsima-vulkán környéke, Japán legdélibb fokán. 
kitörésekor 1s észlelhető volt.1 A tűzhányó keleti lejtőjén lerohanó vulkáni 
iszap több falut elsodort és azt az 1 km széles tengerszorost, amely a szigetet 
és a szemközti Osumi tartomány partját egymástól elválasztja, annyira 
kitöltötte iszappal és törmelékkel, hogy nehány éven keresztül száraz 
lábbal járható volt, mígnem lassanként ismét ki nem mosta a tenger hul- 
lámverése. Noha ily hatalmas méreteket öltött az akkori kitörés, Kago- 
shima városa, amely a mostani hírek szerint elpusztúlt, a  szélirány- 
nyal ellenkező helytezénél fogva nem szenvedett lényegesebb kárt. 
Kagoshima városa, amelynek mintegy 70,000 lakója van, a fönnebb em- 
lített Satsuma-öböl nyugati partján fekszik, festői kilátással a Sakuradsima 
1 Lóczy L.: A Krakatoa vulkánnak 1883-ik évi kitörése (Földtani Közlöny XIV. 
köt. 1884. 17—38. 1. 1 térképpel). 
