ADATOK A DOLOMITKELETKEZÉS ELMÉLETÉHEZ. 43 
leteiből kitűnt, hogy konyhasó hiányában, csak nagyon tömény keserűsó-oldatból 
válik le valamelyes magnézium és hogy a Mg Cl, oldat hatása hasonló, de kisebb 
mérvű, mint a keserűsőé. 
Teljesség kedvéért Madrepora polyfera, Madrepora humilis és Stylophora 
digítata korallfajokkal is végzett hasonló kísérleteket, amelyekből kitűnt, az 
eredeti 03—0497, Mg tartalom 907 hőmérsékleten már 47 óra multán 38-5— 
41999 MgCO5-nak megfelelő mennyiségig szaporodott fel. Ebből nyilvánvaló, 
hogy a korall Ca CO9-ja az aragonithoz hasonlóan viselkedik. 
E nagyjelentőségű megállapításokkal megoldottnak véli KLEMENT az egész 
dolomit-kérdést. Bizony közelfekvő ezek tudatában azon gondolat, hogy a korall- 
zátonyok anyagát a bezárt, a repedésekbe, csövecskékbe felszívódott, sok eset- 
ben beszáradásig töményített tengervíz vagy épen kristálykása, amelynek hő- 
mérséklete; a kLoango expeditiosv megfigyelései szerint eléri a kísérletileg megálla- 
piított szükséges hőmérsékletet, dolomittá alakítja. : 
Ha el is tekintünk jelen alkalommal azon nagyon is megvizsgálandó kér- 
déstől, hogy a dolomitkőzetek minden esetben korallzátonyokban lelik e eredé- 
süket, nem szabad elfelejtenünk, hogy KLEMENT termékei aragonitnak és még 
nem határozott összetételű és állapotú (talán víztartalmú, sőt esetleg még bazikus) 
magnéziumkarbonát keveréke, amely (mint KLEMENT maga is elismeri) még nem 
dolomit. E keverék még csak annakutána kellene másodlagosan átalakulnia dolo- 
mittá. KLEMENT vizsgálatai bár nem nyújtanak teljes képet a dolomitkeletkezés 
egész folyamatáról, mégis egyik legnehezebb kérdésnek, a magnézium - 
tartalom felszaporodásának, ha talán nem is általános érvényű, 
de nagyon 18 elfogadható szép magyarázatát adják. 
Prarr abból, hogy nem sikerült nagy nyomás alatt vízmentes Mg 00.-t 
előállítani, valamint hogy Ca Cl, és Na CI jelenlétében sem sikerült ilyet levá- 
lasztani, továbbá hogy még 500 atmoszféra nyomás alatt 48 óra multán kelet- 
kezett csapadék 18 csak 194-os ecetsavban könnyen oldódó bazikus magnézium- 
karbonát volt, azon következtetést vonta le, hogy dolomit közvetlenül 
még nagy nyomás alatt sem keletkezik. Megerősíteni látszik 
ezen meggyőződését régebbi kísérlete,! amivel sikerült híg savakban még melegen 
1s csak nehezen, a normál dolomit összetételéhez közelálló anyagot nyernie. Kísér- 
letét oly módon végezte, hogy finoman porított kalciumkarbonát és magnézia 
alba keverékét tömény sóoldatban kénhydrogén gáz bevezetésével oldotta, amikor 
talán ccalcium-magnesiumsulfureb névvel jelölhető vegyület keletkezett, amely 
CO, folytonos hatása közben beszáradó oldatból egyebek között az említett anyag 
alakjában válott le. 
A másodlagos dolomitkeletkezés folyamatainak megvilágítása céljából ? 
az anhbidrit és a kalcit átalakulásait vizsgálta. A vizsgálataiból kitűnt, hogy a 
finoman porított anhydrit nagy nyomás alatt Mg CI, és Na,CO,, konyhasóoldat 
jelenlétében kifejlett hatására rhomboederek kristályosodnak, amelyeket ugyan 
nem elemzett meg, mégis dolomitnak tartja, mert híg savakkal csak melegen 
1 Beilage Band IX. 483. 
SE Gs 
