46 Dr BALLÓ REZSŐ 
dolga. E kérdések tisztázásának nagy a jelentősége, hiszen egészen más körül- 
mények között válik le a két egyszerű karbonát, mint amikor kettőssóvá egyesül 
és mások az egyensúlyi feltételei annak is, hogy a különböző összetételű kőzetet két 
kristályos fázis vagy pedig a homogen elegykristálynak, illetve szilárd oldatnak 
egy fázisa alkotja-e. És az egész dolomitkérdés megoldása e körül forog. Ha tudjuk 
mily fázisokból áll a kőzet és mik e fázisok egyensúlyi (keletkezési) feltételei, 
akkor megadhatjuk azon körülményeket 15, amelyek közepette az illető kőzet 
keletkezett. Úgy, hogy teljesen elfogadható elméletek felépítésének előfeltétele, 
hogy tudjuk miadolomités mikakalciumés magneziumkar- 
bonátok egyensúlyi viszonyai. 
Az első kérdés megoldásának nehézsége a kalcit, a dolomitkettőssó és a 
magnezit kristálytani hasonlóságában rejlik; ÍNOSTRANZEFF! úgy véli, hogy a 
kalcit kristályokat a 15 R (0112) szerinti ikker-rovatkosságuk megkülönbözteti, 
az ettől mentes dolomit kristályoktól. Ez ismertető jel értékét veszti, mert amint 
már DOELTER 18 reá mutat nagyon gyakran a kalcit 15 rovatkoltság nélkül lép 
fel, amint ezt LEMBERG szépen igazolta a karrarai márványon; amelyben nagy 
arányszámban talált ily kristálykákat, holott alig !/294 a Mg tartalom. 
Hasonlóan értékelendő RENARD és LIEBE azon megfigyelése, amely szerint 
a dolomit szépen kifejlődött kristályegyénei mellett a kalcit csak hézagtöltő torz 
alakokban lép föl. 
Jobbak, ha nem i18 abszolut értékűek azon módszerek, amelyek a kalcit 
és a dolomit különböző reakcióképességén alapulnak. A kalcit a dolomittal szem- 
ben nagyobb reakcióképességgel bír és így a vékony csiszolatban vagy a kőzet- 
porban sokkal erősebb elváltozást (színeződést) mutat, mint a dolomit. Így vas- 
klorid és kénammonium (LEMBERG) zöldesfeketére, Al.012-- kékfafőzet ibolyára., 
4gN0O,73-K.CrO,) (THuGurr) vörösre festi. E reakciók érvényessége is korlátolt. 
Az első csak akkor használható, ha a dolomit vasmentes és általában az össze- 
tevők megkülönböztetésére csak az esetben használhatók, ha a kristályegyének 
elég nagyok és az összes feltételek teljesítésére ügyelünk. Azonkívül nem nyúj- 
tanak módot a dolomit mellett a magnezit felismerésére sem, úgy hogy keresnünk 
kell még módokat, amelyekkel egyetemben az első kérdésre határozott választ 
nyerhetünk. 
6. Dolomit Monte Som m a-ról (Vezuv). Anal.: HAUSHOFER l. c. 
7. Dolomit kristály Oulsx-ról Dora Riparia. Anal.: Corum8sa L. Atti. d. R. 
Ac. d. Soc. Toscana 33. 779. (1898.) 
8. Az 5. alatt jelzésű anyaggal azonos eredésű és . tulajdonságú. Anal.: HAus- 
HOFER l. c. 
9. Víztiszta rhomboederek Wattegennáról Kand y-nal (Ceylon). Anal.: 
SCHIFFER ÜHR., Z. f. Kryst. 33. 209. (1900.) 
10. Ugyanazon anyagból. 
II. Serpentinben talált dolomitkristály. Werch-Neuwirisk (Mursmskája- 
hegy közép Uralban.). Anal.: SAYTREFF A.: Mem. d. Com. geol. St. Petersburg 4. (1887.) 
12. Talk palában lelt dolomitkristály. Werchne-Tagilsk. (Közép Ural.) 
Anal.: SAYTZEFF A.: l. c. 
: J. k. k. geol. R.-A. 22. 45 (1872). 
