ADATOK A DOLOMITKELETKEZÉS ELMÉLETÉHEZ. 49 
A kőzet ásványos szerkezetére csakis a teljesen beállított egyensúlyok adatai- 
ból következtethetünk. Tulságos reményt azonban nem szabad ez eredmények- 
hez fűznünk, mert hiszen CO, mentes vízben, közvetlenül csak nagyon kevés 
mértékben oldódnak az anyagjaink, híg savak és CO, tartalmú víz oldásánál pedig 
a kettőssó hasadása födheti el az egyensúlyt. 
A tensió mérése több sikerrel bíztat, mert könnyebben végezhetők a kísér- 
letek. Valamely zárt területen mindig a legnagyobb tensiójú anyag nyomását 
mérjük. A dolomit ckettőssós (ha csak nem hasad előbb ketté Ca Co,-ra és Mg 
Cos-ra 1) a kalcit, a magnezit thermikus dusocidtiája oly nagy különbségeket 
sejtet, hogy az ezuton nyert adatok a százalék összetétellel egybevetve módot 
nyújtanak arra, hogy a kőzet ásványos összetételére következtessünk. 
A legértékesebb adatok azt hiszem ez anyagok relativ energia tartalmának 
és így a dolomit kettőssó keletkezési hőjének megállapítása fogja nyújtani. Amíg az 
oldási és a tensió mérések legföljebb gualitativ, addig ily módon guantitativ 
adatokat nyerhetünk. Ezt oly módon remélem elérni, hogy megállapítom a kal- 
citnak, a magnezitnak és a kettőssónak valamely pl. sósavval való cserebomlásá- 
nak reakció hőjét. Ha tényleg létezik a dolomit kettőssó, akkor ennek reakció- 
hője okvetlenül különbözik az összetevő vegyületek reakcióhőjének összegétől 
és e különbség a kettőssó keletkezési hője. A keletkezési hő ismeretével — ha az 
oly nagy, hogy gyakorlatilag értékesíthető — megállapíthatjuk bármely kőzetről 
a reakcióhőjének és százalékos összetételének egybevetésével, hogy az összetevők 
mily módosulatban és e módosulatok mily arányban vannak jelen. 
A második feladat a dolomit sintezis feltételeimek negállapítása. E meg- 
állapításnak azonban hosszú sora van. Eldöntendő, hogy elegyedik-e kristályosan 
a két karbonat, ha igen, mily körülmények és határok között; mik a kettőssó kelet- 
kezésének és bomlásának feltételei, mily körülmények között állhat egymással 
a kristályos Ca CO, és Mg CO valamint az anyalúg egyensúlyban; ha pedig a 
komplex vegyület vagy a két összetevő vegyület nem keletkezhetik közvetlenül 
valamelyes oldatból, mily közbülső anyagok minemű átkristályosodásának a 
termékei és mindeme folyamatokra a számbavehető tényezők: a külső és a belső 
nyomás, hőmérséklet stb. mily befolyást gyakorolnak, — szóval a kalcium 
és magneziumkarbonatok egyensúlyi viszonyainak tel- 
JER LNÉS ZÉTA A STak ; 
És ha mindezeket megoldottuk, csak akkor gondolhatunk arra, hogy a 
vizsgálatok eredményét a geológiai tapasztalatokkal egybevetve a dolomitkelet- 
kezés, valószínűleg sokféle módjának elméletét felépítsük. 
1 Időközben megjelent FRIEDRICH tanulmánya (Zentrbl. f. Geol. Min. ete. 1912. évf. 
171. és 207. old.), amelyben FRIEDRICH az alkali karbonatthermikus dissociácioját thermo- 
analyzissel figyelte meg. Vizsgálatai szerint a kalcitnál 895—9109"-nál, a magnezitnél 570 — 
600"-nál, a dolomitnál 745—760"-nál és 890—910"-nál észlelhető endothermikus válto- 
zásra utaló nagyobb hőfogyasztás. A dolomitnál két hőreakció, amelyek közül a második 
a magasabb hőmérsékletre eső egyezik a kalcit bomlás hőmérsékletével, az első azonban 
nem felel meg a magnezitbomlás hőmérsékletének, arra utal, hogy a dolomit kettőssó 
750" körül széjjelhasad. Ezen kérdéssel és FRIEDRICH adatainak értékelésével behatóan, a 
hasadás megállapítását célzó jelenleg folyó vizsgálatok befejeztével foglalkozom részletesen. 
Földtani Közlöny XLIV. köt. 1914. 1 
