A GERECSEHEGYSÉG KÖZÉPSŐ LIÁSZKORÚ KÉPZŐDMÉNYEI. [5 
t 
21 
találtam, hogy az nem egyéb, mint az alsó liászból ismeretes Ectocentrites 
Petersi HAu. lakókamra töredéke, minélfogva az azt bezáró ré- 
tegek azsalsó [iászba sorolandók. 
A Gerecsehegység nyugoti részén a tatai Kálváriadomb elszakadt 
rögének földtani viszonyait dr. KocH NÁwDpoR! ismertette s a középső 
liászt sötétvörös színű, crinoideás mészkövek alakjában mutatta ki, melyek 
az említett emelet alsó részét képviselik. 
Az irodalom alapján tehát a középső liászkorú képződményeknek 
igen alárendelt szerepük van a hegység felépítésében. Ezzel szemben meg- 
figyeléseim és tanúlmányaim alapján arra az eredményre jutottam, hogy a 
középső liász a Gerecsében általánosan elterjedt, kivételt a keleti- (bajóti 
Öregkő), illetve a nyugoti szárny (Asszonyhegy, Tekehegy, Nagysomlyó- 
hegy, Hosszúvontatóhegy stb.) képez, ahol a rétegsor az alsó liászkorú 
képződményekkel záródik le. Érdekes, hogy továbbmenve nyugot felé, a 
középső liász ismét megjelenik a tatai Kálváriadombon. 
A helyszíni vizsgálatok alkalmával törekedtem szintek szerint való 
gondos és pontos gyűjtésre, amely természetesen, mivel a begyűjtést főként 
a vörösszínű mészkőnek nagy arányokban való fejtése következtében 
keletkezett feltárások hányóin végeztem, sok esetben nem volt keresztül- 
vihető. Igy p. o. Nagyemenkeshegy délkeleti oldalán a mult években léte- 
sített márványbánya hányóján sajátságos vörhenyes-szürkeszínű mészkő- 
ből nagymennyiségű brachiopodát, nehány kagylót s az Arieticeras nemre 
utaló kanyarulat töredéket gyűjtöttem. A mészkövet azonban szálban a 
legnagyobb fáradság mellett sem sikerült megtalálnom, minélfogva nagyon 
valószínű, hogy ezen a helyen csekély vastagsága miatt teljesen lefejtették. 
Általában sikerült szintek szerint gyűjtenem, amennyiben részint a kövü- 
leteken maradt kőzetfoszlány, részint pedig a kőzetanyag alapján megtudtam 
állapítani az egyes alakok hovatartozását. 
A külszíni vizsgálatok, valamint a fauna részlettanulmányozása 
alapján a gerecsei középső liászra vonatkozó vizsgálataimat a következők- 
ben foglalhatom össze. 
Kőzettani kifejlődés és fauna. 
A Gerecsehegység középső liász rétegeit uralkodólag vörösszínű 
mészkövek képviselik. A mészkövek kőzettani kifejlődés és a fauna alapján 
a brachiopodás- és a cefalopodás fáciesbe sorolhatók. 
A lábatlani Tölgyhát nevű kőfejtőben azonban lokális kifejlődésben agy a- 
STO SSE ár edes emseetellép. 
1 KocH N.: A tatai Kálváriadomb földtani viszonyai. Földt. Közl. p.6.40. 6 [e 
köt. 1909. 
