A GERECSEHEGYSÉG KÖZÉPSŐ LIÁSZKORÚ KÉPZŐDMÉNYEI, 69 
hasonló korú faunája. A szentgáli Tűzköveshegy faunájával 11 faj egyezik 
s az ezeket bezáró rétegek szintben a sötétvörös színű, mangángumós mész- 
köveinkkel egyeznek; az úrkúti faunából pedig 22 faj került elő a Gerecsé- 
ben. Az úrkúti rétegekkel a világosvörös színű mészkövek egyeznek meg 
szintben. BöckH az úrkúti rétegeket kadneti mészköveknek; nevezte, a szent- 
gáli rétegek fácieséről azonban nem szólt. Vapász! a kőzettani kifejlődés 
és a kövületek jobb megtartási módjából kiindulva s a GezyER-nél leírt 
hasonló korú schafbergi rétegek fáciesét is tekintetbe véve, a bakonyi 
középső liászkorú cefalopódás mészköveket WAHNER xtarka cefalopodás 
mészkő, fáciesével azonosította. Ha azonban tekintetbe vesszük, hogy 
ROSENBERG? a Kratzalpok középső liászkorú képződményeit KRAFFT 
vörös cefalopodás mészkő  fáciesével azonosította, azt hiszem nem tévedek, 
ha a szomszédos Hinterschafberg mészköveit 18 ide sorolom, annyival is 
inkább, mivel GevYER? leírása szerint közettani kifejlődés tekintetében 
teljesen egyeznek a Kratzalpok mészköveivel. A déli Bakony mész- 
kövei közettani kifejlődés, illetve fácies tekinteté- 
ben a gerecsei középső liász mészköveivel egyeznek 
s így azokat ií15 KRAFFT (vörös cefalopodás mészkő tá- 
ciesével azonosítom. 
PRisz! a csernyei középső liász vörös színű mészkövekből a Phuwl- 
loceras Hantkent SCHLOENB., Phylloc. Semseyi PRisz, [Lwytoceras Sutneri 
Gnsy., Lytoc. feimbriatum Sow. sp., Arteticeras cfr. Algovianum OPpp. sp., 
Harpoceras boscense Beyw. sp. és a Coeloceras pettos OvENsr. alakokat 
sorolja fel. Ez a kövületsorozat igen emlékeztet a gerecsei sötétvörös, ma- 
gángumós mészkövek faunájára, minélfogva ezeket 15 az Amaltheus mar- 
garitatus szint alsó részébe helyezhetjük. 
A külföldi előfordulások közül első helyen említendő Hinterschaf- 
berg. GeYER 55 fajt sorol fel, amelyekből 18 a Gerecsében is előfordul. 
Érdekes, hogy az Aegoceras nem faunánkban egyetlen alakkal sincs képvi- 
selve, holott Schafbergen meglehetős szerepet játszik. A Kratzalpok fauná- 
jával 183 faj közös. A déli Alpok területéről kiemelendő Brescia, Medolo, 
Brianza, Val Trompia, amelyek faunája szintén igen hasonlít a gerecsei 
faunához. Fucrsi a Monte di Cetona-ról írt le faunánkhoz hasonló faunát 
s míg ezzel 17 faj egyezik, addig a Központi Appenninekéval 16, Monte 
Calvi faunájával pedig 7 faj közös. Faunánk kevésbé hozható vonatkozásba 
a középeurópai szegély fácies területéről ismert faunával, amennyiben csak 
9 olyan fajt találtam, amely közös. 
1 Vapász: A déli Bakony júrarétegei, pag. 20. 
? ROSENBERG: Die lias. Cephalop. d. Kratzalpe im Hagenbirge, 1909. p. 330—331. 
: GEYER: Mittell. Cephalop. d. Schafberges, 1893. pag. 73. 
: PRINz: Az északkeleti Bakony júrakorú rétegei. 1904. 
