A GERECSEHEGYSÉG KÖZÉPSŐ LIÁSZKORÚ KÉPZŐDMÉNYBI, mA 
repedésekkel átjárt mészkövek vannak, melyre a mészben gazdagabb, 
vékony táblás, világosvörös színű alsó doggerkorú mészkövek települnek. 
Az alsó dogger felsőbb rétegei tűzköves fáciesbe mennek át. Ha pedig dél- 
nyugot felé megyünk, úgy azt találjuk, hogy a Hosszúhegy tetejét lösz 
borítja, majd ennek déli oldalán a DK—ÉNYy irányban haladó erósiós 
völgyben az alsó neokomkorú aptychusos mészmárgát látjuk feltárva. 
A mészmárga DNy felé dűl 25"-nyira, vagyis a júrakorú rétegekre diskor- 
dánsan helyezkedik el. Tovább menve dűlésben ismét egy ÉNy—DK-i 
irányú vetődést figyelhetünk meg, amely után a Nagyemenkeshegy észak- 
nyugoti szárnyának dachstein mészköve bukkan felszínre, melynek vastag 
padjai 16" felé dűlnek 209-nyira. 
Őslénytani függelék. 
Rhynchonella Hagaviensis Bösr. (I. tábla, 14—c. ábra.) 
1897. Rhynchonella Hagaviensis Böse, Mittellias. Brachiop. d. östl. Nordalpen, pag. 206, 
ató XV SB e s 105518 
Alul lekerekített háromszög alakú körvonala van. A kis teknő dom- 
borúbb, mint a nagy teknő; szélessége kevéssel nagyobb, mint magassága. 
A nagy teknő búbja kicsi, hegyes s a kis teknőt nem érinti. Mindkét teknőn 
4— 4 széles, lapos borda van, a nagy teknőn a két középső erősebb, valamint 
a kis teknőn 15, de nem annyira, mint az előbbin. Az oldalmező jól fejlett, 
élekkel határolt. Az oldalperem egyenes, a homlokperem pedig a nagy 
teknő felé gyenge ívet formál. A héj kopott, de a rostos szerkezet, valamint 
a koncentrikus növekedési vonalak jól láthatók. 
BösE leírásával példányunk jól egyezik, eltérés csakis abban mu- 
tatkozik, hogy a homlokperem a típusnál egyenes vagy a kis teknő felé 
hajlik, addig alakunknál épen ellenkezőleg a nagy teknő felé igen gyen- 
gén ívelt. Ezt a csekély eltérést nem tartom elégségesnek elkülönítésre 
annyival is inkább, mivel fiatal példánnyal van dolgunk. 
Nagyemenkeshegy vörhenyes-szürke színű mészkövéből egy 
példányban került elő. 
mTerebratula adnetensis SuEss. 
1855. Terebratula Adnetensis SuEss, Die Brachiop. d. Hallst. Schicht, pag. 31. 
1897. Terebratula Adnetensis Böse, Mittellias. Brachiop. d. östl. Nordalpen, pag. 161, 
Taf. XI, Fig..1—6, 9. 
Egy jól megtartott, alapján lekerekített, széles háromszöges kör- 
ef J 5) ) o 
vonalú, domború nagy teknőt sorolok ide, mely észlelhető jellegeiben e 
fajjal teljesen megegyezik. 
