A GERECSEHEGYSÉG KÖZÉPSŐ LIÁSZKORÚ KÉPZŐDMÉNYEI. 18) 
Nagyemenkeshegyen és Domoszlón, nehányat azonban a lábatlani cVölgy 
hát kőfejtőben is találtam. Tömegesen leginkább a vörhenyes-szürke és 
sötétvörös színű mészkőben fordul elő, de Nagyemenesken a világosvörös 
[/ [/A , [/d [d tevés "Üde ÜK 
színű mészkőből is gyűjtöttem. 
Inoceramus ventricosus Sow. sp. (I. tábla, 4. ábra ) 
1823. Crenatula ventricosa SOWERBY, Miner. Conch. pl. 443. 
1863. Inoceramus nobilis GorpFuss. Petrefacta Germaniae II., pag. 103, Tav. CIX 
Fig. 4. 
1869. Inoceramus ventricosus DUMORTIER, Dépots jurass. d. bassin d. Rhőne, III. prag. 
134, Pl. X.XI, Fig, 5—6. 
Meglehetős domború, héjas bal teknőt sorolok ide. Körvonala a 
búb felé kihúzott elliptikus alakú. A búb hegyes, előre húzott. Egyener- 
len felületét növekedési vonalak diszítik, melyek közül egyesek erősebben 
kiállanak. 
Példányunk az Inoceramus nobihs Gorpr.-al jól egyezik, eltérés a 
felületi diszítésben van, amennyiben a germán alakon csakis az alsó perem 
közelében lépnek fel egyes koncentrikus növekedési vonalak. Ezzel szemben 
gerecsei példányunkon a finom növekedési vonalak a búbon is észlelhetők. 
Ha azonban tekintetbe vesszük, hogy Gorpruss alakja kőbél, példányunk 
pedig héjas megtartású, úgy ez a különbség magától megdől. 
Nagyemenkeshegy vörhenyes-szürke színű mészkövéből egy 
példányban került elő. 
Pecten (Velopecten) cfír. Rollei STon. 
1861. Pecten Rollei STOLICZKA, Gastropoden u. Aceph. Hierlatzschicht. pag. 197. Tat. 
VI, Big. 56. 
1912. Pecten ( Velopecten) Rollei HAAs, Die Fauna d. mittl. Lias v. Ballino, pag. 281. 
Többé-kevésbbé jól megtartott négy bal teknő jellegei alapján leg- 
inkább Srorrczka fajával hozható vonatkozásba. A magasabb mint széles, 
lekerekített teknők sugaras bordákkal és széles, koncentrikus redőkkel 
vannak diszítve; a bordák a teknők oldalai felé elgyengülnek és sűrűbben 
állanak. A fülek alakjukban és diszítésükre nézve Srorrczka leírásával 
és ábrájával egyeznek. 
Példányunk felületi diszítése emlékeztet a P. subreticulatus BTOL.-ra, 
de körvonaluk, alakjuk egészen más, amelyekben pedig a P. Rollei $ToL.-val 
teljesen egyeznek. A P. Rollei Sron.-tól a felületi diszítésben térnek el 
amennyiben a sajátságos bordázás folytán keletkezett rácsokban példá- 
nyainknál a ferdén álló finom lécecskék nem észlelhetők. 
A P. Rollei $ror. az alsó liászban (Hierlatz) igen ritka, ellenben a 
