UJ PHILLIPSIT ELŐFORDULÁSA BADACSONYTOMAJON. $1 
Minthogy a penetrátió ezen formája nem oly nagyon gyakori, az első pil- 
lanatban phillipsitre emlékeztetett, jóllehet az ikeregyének a hosszabbik 
tengelyük körül csoportosuló lapjai, a phillipsit megszokott formáitól — miként 
azt a 22. ábra is mutatja — némi eltérést mutattak. De nem kevésbbé emlékez- 
tettek egész simmetrikusan és egyenlő nagyságban kifejlődött egyénekből álló 
ikreik (I. a 23. ábrát) azadulárnak n—(021) — 2 R oo szerint összenőtt négyes 
bavenoi ikreire is,! melyeknek az (110) prizma T és l jelű lapjai hasonló, válta- 
kozóan ki- és beugró szögeket alkotnak. Míg azonban ezeknél az egyes ikeregyé- 
nek T és l lapjai által képezett és a simmetria tengelybe futó élei meg vannak 
törve, addig a vizsgálat tárgyát képező ikreknél, ezek töretlenül találkoznak a 
simmetria tengelyben. Ez a körülmény pedig a kristálykák adulár voltát kizárja. 
SZE 
22. ábra. Kettős, penetrációs phillipsit 23. ábra. Középalakszerű kettös penetrációs 
iker, Badacsonytomajról. phillipsit iker, Badacsonytomajról. 
E feltevéstől teljesen függetlenül, a kristálykák rendszeres meghatározá- 
sához láttam. Még pedig mivel apróságuk miatt más módszer positiv eredmény- 
nyel nem igen bíztatott, legalkalmasabbnak találtam azok közép-törésmutató- 
jának, mint oly jellemző tulajdonságnak a meghatározását, amely egyéb optikai 
és kristálytani tulajdonságaik ismerete mellett a kérdéses ásvány pontos identifi- 
kálásához vezet. E célból SCHROEDER vAN DER KoLxKk eljárását ? követve, közép- 
erősségű fénytörő folyadék gyanánt benzolt használtam, amelynek  törésmu- 
tatóját egy az intézet birtokában levő ABBE-CzarsxY-féle refraktométer segít- 
ségével: n—1-501-nek határoztam meg. 
Ebbe ágyazva a kristálykákat, lesülyesztett kondensornál és szűkre fűzött 
irisnél, törésmutatójuk 1-501-nél kisebbnek bizonyult. Ez a körülmény pedig 
1 V. ö. NAUMANN-ZIRKEL: Elemente der Mineralogie. Leipzig 1907. pag. 729. 
ábra 11. 
2 J. L. C. SCHROEDER VAN DER KOLK: Kurze Anleitung zur mykroskopischen Krys 
tallbestimmung. Wiesbaden 1898. 
J. L. C. SCHROEDER VAN DER KOLK — E. H. M. BEEKMAN: Tabellen zur mikro- 
skopischen Bestimmung der Mineralien nach ihrem Brechungsindex. Wiesbaden 1906. 
(II. kiadás.) 
Földtani Közlöny XLIV. köt, 1914. 6 
