250 D: HILLEBRAND JENŐ 
nak tartom a Homo primigenüdüst a" EOtaóotsra pie mtsésto ül 
szemben " külön a kór sar g task gye mi mi; rasta TÉS ESSEN Sat DÉbE 
mert a Homo primigeniusnak említett jellegei sok- 
kal inkább térnek el armai EL omoó "sa pieonseitól dám 
sok különböző állatfaj bélyegei egymástól, teszem a 
Vulpos VÜlgaTrvs "asse NT ea gYosp tUSHE ON "a MIT ONTY SS EGIS 
paeus a" Lepűüs " t1mdüsítól Wa sBela8 EGE SgANaNsi sar MKE TES MS 06 
tól stb. 
LENHOSSÉK MiHÁLYy ! nem veszi ugyan külön fajnak a Homo primigeniust, 
de kiemeli, hogy Európa ősi lakosának tekinti, hogy ennek ősi jellegei ma már 
nem találhatók meg egy emberfajtánál sem, hogy a pleisztocenben nem keveredett 
más fajtával s hogy kihalt, anélkül, hogy átmenetet találhatnánk a többi dilu- 
viális embertipusokhoz. Ebben a felfogásban azt hiszem már szinte bennfoglal- 
tatik az, hogy a Homo primigenius külön faj értékével bir. MÉrnEny Lagos? a 
Homo primigeniust határozottan külön fajnak tekinti. BIRKNER F.3 egyik leg- 
újabb munkájában Kraarscn-nak ausztráliaiakon végzett tanulmányai alapján 
határozottan kimondja, hogy a Homo primigenins többé már rem tekinthető 
önálló fajnak. Igaz, bogy az ausztráliaiak, mint protomorf emberfajta, sok ősi 
jelleget viselnek magukon, de távolról sem olyanokat s oly mértékben, hogy 
ezek a Homo primigenius és Homo sapiens közötti ürt át tudnák hidalni. Külön- 
ben KLaaAscH a maga részéről ismételten hangsúlyozta, hogy az ausztráliaiak 
csak bizonyos jellegek szempontjából közelednek a neanderthali emberhez. A kü- 
lönbséget következő tények bizonyítják. 
1. A Homo primigenius koponyakapacitását BovrE-nak  Chapelle-aux 
Saints-1, továbbá HAUsSER-nek Mouster-i leletei alapján rendkívül nagynak. körül- 
belül 1600 cm-nek kell venni ; ez a mai európai ember átlagát (1400 cmő) is jóval 
felülmúlja, holott az ausztráliaiak ebben a tekintetben a vadon élő népek közt 
is a legalacsonyabb helyet foglalják el (1250 cm-vel). 
2. A Homo primigenius állcsúcsa vagy teljesen hiányzik, vagy csak a leg- 
kezdetlegesebb formában van meg. Ezzel szemben az ausztráliaiaknak általában 
elég fejlett állcsúcsuk van. Nem tartható szerencsésnek ebből a nézőpontból 
Kraarscn-nak cnegativ álb elnevezése, mert a negativ áll jóformán független 
az állcsúcs fejlettségétől s elsősorban a prognathiának kifejezője. Más szóval: 
fejlett állcsúcsú állkapocs is lehet negativ, ha az állkapocsnak alveolaris része 
túlságosan kifejlődik. Ezt tudtommal FRizzt t hangsúlyozta először Ktaarscn-al 
szemben. Negativ állú emberek tehát ma is élnek (ausztráliaiak, négerek), de 
állesúcsnélküliek csak a heidelbergi ember és a Homo primigenius? voltak. A túl- 
tengő alveolaris rész befolyásának kiküszöbölésére az állcsúcs fejlettségének 
1 A jégkorszakbeli emberről: Természettudományi Közlöny XLIV. kötet 1912. 
pag. 179. 
?: Említett értekezés pag. 93. 
? Der diluviale Mensch in Europa. München 1910. pag. 30. 
4 Untersuchungen am menscbliehen Unterkiefer u, s. w. Archiv für Anthropologie, 
Heft 3—4 pag. 252—286. 
5 Néhány kivétellel. 
