4 MAROSVÖLGY KIALAKULÁSÁRÓL. SZT 
— pontusi — emelet után lehet szó, míg az Alföld és Medence közötti hegység a 
Maros mentén már részben a krétától kezdve ki volt téve az eróziónak s az itt 
lecsapódó vizek jobbra-balra futottak le a két medencébe és azok öbleibe. 
A szarmata emelet idejében Déva vidékén a mai Marosvölgy mentén olyan 
alacsony lehetett a vízből kiemelkedő cenoman és neokom üledékekből álló part, 
hogy ott ma bajos lenne az akkori Sztrigy-öbölbe folyó víz útját kimutatni. Ha- 
nem jóval alacsonyabban a Kaián patak és Maros szögletében (29. ábra.) a 416 m 
magas Magura alatt olyan hajdani térszinre akadunk 290 m magasságban, amely 
innen DK-re egy km-nyi út alatt fokozatosan 8 m-t esik. Ennek a térszinnek azon- 
ban sem a lejtése, sem a magassága nem egyezik meg azzal a térszinnel, amelyik 
a Déváról Kozolyára vivő úttól a 288, 279, 277, 272 m-es pontokon át a Csernán 
29. ábra. A Marosvölgy Marosnémetinél. Középen visszafelé lejtő pliocén patakterrász. 
keresztül Kisbarcsa irányában talán a Sztrigyig követhető a déva—piski medence 
peremén. Hogy ezt a térszint alkotó jórészben folyóvizi és szárazföldi képződ- 
mények, amelyeket szépen tár föl a Szántóhalom alatt levő kParau nyamculuj, 
milyen korúak, kövületek hiján én sem tudom pontosan megállapítani, de az 
tény, hogy kövületes szarmata rétegeken fekszenek. (30. ábra.) Nopcsa báró 
kplostinay-kavicsok-nak nevezi és pliocénkorúaknak tekinti őket.! GAÁL a felső 
miocént sem tartja kizártnak ezek korára vonatkozólag? de arról senki sem 
emlékezik meg, hogy ezeknek az üledékeknek zömében, a kavicsok között sok 
a fényesre csiszolt, defladált kavics és hogy az ilyen természetű kavics még a 
kozolyai út 497 m-es pontján is ott van. 
Eddigi ismereteink szerint kétféle fényes kavicsról tudtunk, az egyik az, 
amelyet száraz, sivatagos területeken a szél által hordott homok csiszo) ki fényesre 
1 A m. kir. Földtani Intézet Évkönyve XIV. 1902. 5. évf. 195—200. old. 
: Földrajzi Közlemények XXXVIII. köt. 348. old. 
