A MAROSVÖLGY KIALAKULÁSÁRÓL. 269 
maradhatott meg, sőt a sziklaalapzatot is még jól megnyirbálta az idő minden- 
féle hatásaival, elmosta, elporlasztotta. 
Az elmondottak alapján mert a Medemnmcében és 
onnan idáig mindegyre ott látjuk az alsó pleisztocén 
völgyienék maradványait, a fellegvári terrászt, a 
Maros mentén s mert más útja a Marosnak éppen a kör- 
nyező vízválasztók mai IA aus 8 ao a e mnsa t b, §/e mnikeles 
mon d amo mk oreg erat MaoGólsi "mán! a ap Venszz toe ém el enrérm 
ken keltem ela lk em 8 din nam in olt szeme ans ta e] zámi szoroson 
St ÜSAhZO mGptödk ja okon: 
521 
37. ábra. Az alsó és felső pleisztocén erózió nyomait viselő bazaltszikla Marosbrettyével 
szemben. A pontozott részt lefejtették. 
A zámi szoros alatt a Marosvölgy részben tektonikus eredésű részébe ju- 
tunk, ahol bár a mai völgyet kitöltő jórészben vulkáni kőzetet szintén az erTÓZIÓ 
távolította el az alsó pleisztocén terrásznak nem sok nyomára akadunk. Hanem 
az eddigiekből láthatjuk, hogy itt körülbelül abban az időben a 200 m tenger- 
színfeletti magasságban kellett folynia, vagyis a Pozsoga— Kaprióra közötti mészkő- 
fal tetején. Hogy ez így lehetett, mi sem bizonyítja szebben, mint az, hogy lennebb 
a tótváradi temető felett 61 m-es, Gyulicán felül és alul 60—61 m magas széles 
lapos térszín van, amelyet vasborsos agyag és annak bázisán helyenként durva 
kavics egyenget el. Ez a lapos terület éppen olyan szembeszökő, mint a másik 
oldalon Birkis tájékán a felső pleisztocén elegyengetett terrásza. Szinte ez 18 ter- 
rász voltuk mellett bizonyít, mert majdnem szabálynak tekinthető az, hogy 
ha az egyik oldalon az idősebb terrász foglal nagyobb területet, a másik oldalon 
a fiatalabb jut túlsúlyra a kanyargó mederváltozás miatt. a 
Bata felett ugyancsak megvan kissé alacsonyabban a fellegvári terrász 
s a batucai szorosban a 291 m-es pont alatt megtaláljuk a felső pleisztocén csorba. 
