276 PÁVAI VAJNA FERENC 
Annyit azonban mindenesetre meg kell jegyeznünk, hogy arra vonat- 
kozólag, vajjon ezek a sziklazátonyok adott helyeken az egész Maros völgyön 
keresztül húzódnak-e, csak az ártéri és holocén üledékekben megejtendő fúrások 
fognak kétségbevonhatatlan bizonyítékokat szolgáltatni. De ez nem zárja ki, 
hogy már az eddigi adatok alapján ne gondolkozzunk afelett, vajjon mi is lehet 
annak az oka, hogy amíg a Medencében a Maros völgye feltöltött völgy, addig 
az említett helyeken nagy az esés, élénk az erózió. Legkönnyebb volna minden- 
esetre az  Erdélyrészi-medence pleisztocén végi megsülyedésére gondolnunk, 
vagy arra, amit báró Nopcsa mond a Dévavidéki hegységről, hogy ott remel- 
kedés; van, a mai napig! Csak sajnálnunk kell, hogy erre vonatkozó megfigye- 
léseit elfelejtette publikálni. 
Az mindenesetre tény, hogy az Erdélyrészi-medence DNy-i részén a tercier 
végén lassan sülyedt, ami a pannoniai üledékeknek a medencének ezen a részén 
való elhelyezkedéséből és transgressiájából látszik. A medencében bent a neogén 
rétegeknek napjainkban is folyamatban levő lassú, alig észrevehető gyűrődésére, 
mozgására sikerült reámutatnom.? 
Az Erdélyi Érchegységben, Béli-hegységben és Déli Kárpátokban áttoló- 
dásokat ismerünk. Talán nem csalódom, ha a Marosvölgy ezen szakaszának 
kiemelkedett voltát az ezen a vidéken lefolyt mélyreható tektonikai folyamatok- 
kal hozom összefüggésbe, mintegy azok végső megnyilvánulását látva benne. 
A Maros völgyével foglalkozva, nem kerülhette el figyelmemet az sem, 
hogy vajjon a Maros mentén, amint azt többen írták és rajzolták, lehetett-e 
összeköttetés a harmadkorban a két medence beltengerei között és pedig külö- 
nösen a felső mediterránban, hiszen ezt az erdélyi kálisó előfordulhatósága szem- 
pontjából némelyek nagyjelentőségűnek tartják. 
Ki kell jelentenem, hogy Marossolymos és Dobra között sem a részletes 
fölvevő geologus Papp dr., sem én nyomát sem láttuk a mediterrán, vagy szarmata 
üledékeknek s erős a hitem, hogy a Nopcsa ? és Sawixcxi! által emlegetett medi- 
terrán és plane szarmata tengerszoros legfennebb Nagyág és Fehérkörös völgye 
között lehetett, ahol a geologiai részletes fölvevők PÁLFI és Papp dr. urak szíves 
közlései szerint a magasra tornyosodó fiatal vulkáni kőzetek rajta feküsznek a 
mediterrán üledékeken s így ezektől az akkori térszint illetőleg el kell tekin- 
tenünk. 
Egyszóval éppen úgy nem volt a Marosvölgyén mediterrán és szarmata 
tengerszoros a két medence között, mint ahogy még nem volt meg Sawicki 
cpontuswp Marosa s még kevésbbé lehetett, az elmondottakra támaszkodva, az 
áttörése még korábbi. 
Azt magam is vallom s vizsgálataim igazolják, hogy többé-kevésbbé a mai 
1 A Magy. Kir. Földtani Intézet Évkönyve. XIV. 1902—6. 
? Dr. PÁvAI VAJNA FERENC: Az Erzsébetváros-Héjjasfalva, Fogaras-Rukkor közötti 
terület tektonikai, stratigraphiai és morphologiai viszonyai. (Jelentés az erdélyi medence 
földgázelőfordulásai stb. II. Rész. 1. füz. VI.) 
3 Földrajzi Közlemények XXXVIII. köt. VIII. füz. 
41 SAWIOCKI LUDOMIR dr.: Morfológiai kérdések Erdélyben. (Földr. Köz. XXXVIII. 
VIII. füz.) 
