A TALAJ ELEMZÉSÉHEZ HASZNÁLT FORRÓ SÓSAVAS KIVONAT KÉSZÍTÉSI MÓDJA. 285 
HirGakRp 1912 julius 19-én hozzám intézett levelében következőkép nyi- 
latkozik : 
Én úgy értelmezem, hogy az a mi megbizatásunk, hogy olyan módszereket 
tanulmányozzunk és gyüjtsünk össze, melyek gyakorlati célokat szolgálnak, 
amely szempontot úgy látszik HISSINK egészen figyelmen kívül hagyott. Ha az 
a cél lebeg előttünk, hogy az ő eljárásához hasonlóan csupán a talajalkotórészek 
oldhatóságát kutassuk, egyre erősebb vagy gyengébb savakban, akkor sohasem 
fogunk határozott eredményekhez jutni, hacsak végtelen sokszor meg nem ismé- 
teljük nagy számú talajon a fáradságos műveleteket és még akkor sem lehetünk 
biztosak, hogy valaminő elméleti vagy gyakorlati sikerhez jutunk. A németal- 
földi talajok, melyeket HISSINK vizsgált, talán bizonyos mértékig általánosabb 
jellegűek, ellenben akár ATTERBERG, akár az én esetemben, midőn igen változatos 
eredetű üledékes és alluviális talajokat vizsgálunk, az ő vizsgálatai eredményeit 
nem használhatnók., 
LoucnkRipGE kutatási eljárása sokkal indokoltabb és világosabb. Meg- 
állapította ugyanis, hogy ha a talajt 17115 fs.-ú sósavval 5 napig vízfürdőn oldjuk, 
az alkotórészek maximuma oldódik ki. Ebből még nem következik az, hogy ismé- 
telt oldásnál már nem oldódik semmi, mert erre irányuló kísérletek megmutat- 
ták, hogy a maradékot öt napioldás után még öt napig ugyanolyan töménységű 
sósavval oldva, még kioldódtak alkatrészek, de csak kovasav és aluminiumá- 
oxyd.! 
Ebből azt következtetem, hogy az öt napos sósavas talajoldat olyan oldat, 
melyben bizonyos talajalkotórészek teljesen feloldódtak, mások oldási egyen- 
súlyban fordulnak elő. Előbbiek azok a talajalkotórészek, melyek csak öt napi 
oldás alatt oldódnak fel tökéletesen és melyek a talaj elmállottsági állapotára 
és tápanyaggazdaságára jellemzőknek bizonyultak. 
HirnGaRp cHinfluss des Klimas auf die Bildung und Zusammensetzung 
des Bodeny 1913 c. munkájában és később 1910-ben megjelent KSoilw c. köny- 
vében (371—421 oldal) eléggé bebizonyította elemzési eljárásának a talajok jel- 
lemzése szempontjából való jelentőségét. A XIX. fejezet bevezetésében, ahol a 
töménysavval való talajoldat készítését tárgyalja, következőképpen nyilat- 
kozik : 
Miként már megállapítottam előbb, a töménysavakkal való oldás a talaj- 
elemzés esetében nem azt célozza, hogy annak pillanatnyi termékenységére kö- 
vetkeztethessünk, hanem hogy a talaj állandó értékét vagy termelőképességét 
(permanent value or productive capacity) határozzuk meg. 
Éppen ezért a részletes talajelemzés esetén nem elégedhetünk meg egyes 
jellemző talajkomplexumok vizsgálatával, miként ezt HISSINK okfejtéséből ki- 
tűnik, hanem mindig szem előtt kell tartanunk azt is, hogy a talaj chemiai jellem- 
zéséhez természetszerűleg annak tápanyaggazdasága is hozzátartozik. Így pld. 
tudjuk, hogy a hu m 1 d-talajok tápanyagokban szegényebbek, az ari d-talajok 
gazdagabbak. Ha pld. szürke erdőtalajt közelebbről jellemezni kívánunk, nem 
elégedhetünk meg azzal, hogy a tipusos talajprofilt megállapítjuk, hanem a 
1 Lásd Hilgardo cSoils; 342. lap. 
