290 ZSIGMONDY ÁRPÁD 
tal Chalaré-ra vonatkozó publikáció volt az egész rendelkezésemre álló irodalmi 
anyag s így más leírások hijján nagyrészt saját megfigyeléseimre kellett támasz- 
kodnom. 
A bejárt vidékekről a wieni cs. és kir. katonai földrajzi intézet 1 : 300,000-as, 
továbbá az angol tengerészeti, kb. 1:112,000 méretű térképet használtam; ez 
utóbbi a tengermélységeken kívül csupán a partmenti domborzati viszonyokat 
tünteti fel. A két térkép részletekben 15 kilométernyi különbséget is mutat, a 
magassági adatoknál pedig 194 differenciát is. Legújabb hír szerint a wieni in- 
tézet megbizást kapott (Görögország 1:75.000 méretű térképének kiadására. 
További segédeszköz volt a BITTNER, NEUMAYR és TELLER 1880-ban közzétett 
felvételei alapján készült 1:400,000-es földtani térkép Euböa sziget és környé- 
kéről, mely azonban az általam bejárt helyeken, mint arról a helyszinén meggyő- 
ződtem, a részletekben hiányos. Athén környékét illetőleg útbaigazított a pom- 
pás kivitelű Lepsius-féle 1:25,000 méretű földtani térkép. A mellékelt 39. ábra- 
beli térkép OITTNER, NEUMAYR és TELLER geológiai térképe alapján készült. 
Öt vasércelőfordulást vizsgáltam meg, még pedig 1. az Atalantai-Psaknai-t, 
2. Kakosales-it, 3. az Athéntől nyugatra fekvő előfordulást, 4. a Sertfos szigetbelit, 
a nyugati végén 5. az Amorgos szigetbelit. 
I. Az Atalanti —-Psaknai vasérecelőfordulás. 
Ennek a tájképileg felette változatos, igen szép vidéknek nyugati része 
az egész éven át hófedte Parnassost (2459 m), keleti része az euböaszigeti szinte 
hófedte Delphi (1745 m) hegyet uralják. 
A vidék tektonikája a BITTNER, NEumaYR, TELLER-féle térképből vehető. 
ki; a hegységek főiránya KDK-i, illetőleg K-i,.a rétegek csapása legnagyobb- 
részt ezzel azonos. Az Atalanti-öböl maga egy szakadékvonalnak felel meg. 
Földrengések az ókortól kezdve a legújabb időkig e vidéken sokszor vittek vég- 
hez pusztításokat és a földalakulatra mindenesetre berolyással birtak. 
Az uralkodó kőzetn em (lásd mellékelt ábrát) a mész k ő, még pedig 
a hippuritáknak néha tömeges jelenléte folytán kétségtelenül a felső krétába tar- 
tozó, mely mindennemű kedvező fejlődés legnagyobb ellensége, mert terméket- 
len karsztos területeket képez. Az itt előforduló hippuritek Sxkuros, atheni egye- 
temi tanár úr szives szóbeli közlése szerint : Hippurites organisans, H. giganteum 
és H. cornu vaccinum. A mészkő mellett sok helyütt található a szerpentin. E két 
kőzetnem határán találhatók legtöbbször a vasércfekvetek. Ezek közül fontosabbak 
nyugatról kelet felé, a szárazföldön: Lontsi, Pavlo, Tsuki, Karditza hegységek 
közelében és Ptoon hegységek középső részén; továbbá a tengeröböl alatti törés- 
vonalon túl Euböa szigetén Psakna hegységtől Ny-ra és K-re (A dűlt betük- 
kel szedett helységek melletti vasércelőfordulást magam is megvizsgáltam.) 
Végre BEuböától K-re Skvros szigetén 185 vannak állítólag forráseredetű vasérc- 
fekvetek, minők ott még most is képződnek. Ez utóbbi helyen is kisméretű bá- 
nyászat tárgyát képezi a fekvet ; 1910-ben az évi termelés itt 16,000 t volt. 
A vasércfekvetek csapásiránya legnagyobbrészt KNy-i és egyezik a hegysé- 
gek vonulatával. Vastagságuk 2—8 m-ig változik. Karditzától ÉK-re 18 m-t 
