404 Dr VENDL ALADÁR 
egyéneit végtelen keskeny, igen savanyú zóna veszi körül. Zárványként biotit, 
s kevés kvarc fordul elő a plagioklászban. 
A kvarc egyénei víztiszták; a dihexaederes forma gyakran felismer- 
hető rajtuk. Rendszerint finom porszerű interpoziciókat s néha alapanyagrész- 
letet, ritkán biotitot zárnak magukba. 
A biotit erősen pleochroos: 7 — kávébarna, 9— 7, a — sárga. Opti- 
kailag negativ, tengelyszög 07 körül. Ritkán a biotit kloritosan elváltozott; 
néha epidotot és kalcitos bomlási terméket tartalmaz. 
41. ábra. Kvarcporfirittelérek a kristályos mészköben. 
K — kvarcporfirittelér. 
Az apatit színtelen parányi kristálykái főként a biotitban és a bio- 
titok körül fordulnak elő. Amagnetit parányi szemekben lép fel. Az epidot, 
mely minden valószínűség szerint másodlagosan képződött, ő — sárgászöld, 
18 — világossárga pleochroizmusú. Az apró sárga szemekben előforduló pirit 
is szekundér eredetű. 
A kőzet alapanyaga igen apró szemű, holokristályos, mikrogránitos. Az 
alapanyag túlnyomó részben kvareból áll, melyhez sok földpát és kevés 
zöldes biotiíitfoszlány járul. A földpátok alárendelten megnyúlt, keskeny 
lécalakúak, többnyire azonban a csiszolatokban rektangulárisak. A földpátok 
túlnyomó részben ikres vagy ikerlemez nélküli, igen savanyú oligoklász- 
szerű plagioklászok ; és részben ortoklászok. 
Figyelembe véve, hogy a kőzet porfirosan kivált földpátja a plagioklász: 
s hogy az ortoklász úgyszólván kizárólag az alapanyagra szorítkozik, a kőzet 
kvarcporfiritnak minősül. 
