408 D: VENDL ALADÁR 
telen prizmácskákban fordul elő, többnyire a koptatott terminális lapok is megfi- 
gyelhetők. Ritkábban a prizma zóna igen keskeny s a szemecske csaknem göm- 
bölydednek tünik fel. A staurolt már jóval ritkább; pleochroizmusa : 7 — sötét 
narancssárga, ] y — halavány sárga. A turmahn hosszukás prizmás termetű 
szemekben fordul elő, néha még a hemimorfizmus nyomai is szembe tűnnek. A 
turmalinok kétfélék: w zöldesbarna, e — szintelen, sárgás árnyalattal; és w — 
igen sötétbarna, e — halavány rózsaszínű. Az utóbbiak sokkal ritkábbak. A mag- 
netit többé-kevésbbé izometrikus, fekete, friss felületű szemekben fordul elő, egyes 
kristálylapok nyomai gyakoriak a szemeken, néha az HE nyoma 18 felismerhető. 
Néhány fekete opak nem mágneses szem ilmemit lehetett. A kevés epidot sze- 
mecskéje ő — világos zöld, ] 9 — világos sárgászöld pleochroizmusú ; egyes szín- 
telen szemek klinozoizitra emlékeztetnek. Az apatit ritka, színtelen, meglehetős 
"gömbölyded szemekben. A hipersztén 185 nagyon alárendelt, 7 — zöld, 7 — 
teasárga pleochroizmussal. Az igen kevés cianit (100) szerint táblás, színtelen 
szemekben fordul elő, kioltás az (100) lapon 26—28"; pleochroizmus nincs. 
A kalcit is ritka szintelen-sárgás gömbölyded szemekben. Fűzöld színű, nem 
pleochroos 27—29" kioltást mutató augit ot 15 csak egy-két szemet észleltem, 
hosszúkás szemek alakjában. A klorit halavány sárgászöld lemezkéi is ritkák. 
Végül egy esetben egy egy optikai tengelyű, kék és színtelen színnel pleochroos. 
szabálytalan alakú, gyenge kettőstörő és nagy fénytörésű szem csak korund 
lehetett. 
A szemek alakjára és nagyságára vonatkozólag a következőket említem 
fel. Az ásványszemek általában meglehetősen gömbölyödöttek, koptatottak, ami 
legjobban a kvarc szemecskéin tűnik fel. A nem hasadó, prizmásan kifejlődött 
nagy keménységű ásványok (turmalin, zirkon, rutil) szemecskéi hosszúkásak, 
prizmásak, a koptatottság nyomaival. A jól hasadó ásványok (amfibol, cianit) 
lapos, néha szilánkos szemekben fordulnak elő. A csillámok természetesen le- 
mezesek. A legparányibb ásványszemek többnyire apró szilánkocskák alak- 
jában figyelhetők meg. A szemek zömének nagysága a legparányibbtól a 0-3 mm 
átmérőig változik; de ennél jóval nagyobb, egészen 2—3 mm-ig terjedő kvarc- 
szemek 1s sűrűn előfordulnak. 
2. Az iszapolás után nyert maradék túlnyomó részben ismét kvarcból 
áll. A kvarcon kívül még a következő ásványok fordultak elő ebben a próbában : 
muszkovit, gránát, mikrokhnm, plagioklász, ortoklász, staurolit, zirkon, rutal, am- 
fibol, egy-két szem erősen titántartalmú, megmart felületű magnetit, turmalin, 
epidot, ciamit, hipersztén; végül egy-két fekete opak, nem mágneses szem csak 
ilmentt lehetett. Biotitot nem találtam, az amfibolok is ritkábbak, mint az eredeti 
talajban. A biotíitok — úgy látszik — teljesen, az amfibolok részben kioldódtak. 
Az amfibolok között oly parányi szemek nem voltak, mint az eredeti talajban. 
Ezek kioldódtak. Kalcit, apatit és klorit is feloldódtak. 
3. E próba ugyanazokat az ásványokat tartalmazta, mint a 2. számú ; 
azzal a különbséggel azonban, hogy a 2. számúban talán valamivel több amfibol- 
szem fordult elő, mint ebben. 
4. Túlnyomó részben ez a próbaiskvarcból áll. A kvarcon kívül elég 
sok gránát, staurolitetutilL ziírkon, műsSiz kova, "ekövős 
