ISMERTETÉSEK. 419 
megfelelő  arzénvegyület /HeAss; létezését Gnorm tanár már valószínűnek 
tartotta. 
. — Beumlerit. (0. RENSER: Über Baeumlerit, ein neues 
Kalisalzmineral. UCentralblatt für Mineralogie, Geol. u. Paláont. 1912. 
106—107.) 
A Leine folyócska völgyében fekvő Desdemona; kálisóbányából kősóval és 
tachhydrittel összenőve egy átlátszó, színtelen új kálisót találtak. A kémiai elem- 
zés szerint képlete KCI .CaCl,. Keménysége 2"5—3, széttöréskor phosphoreskál, 
három irányban nagyon jól hasad ; fénytörése mintegy 1"52, kettős törése gyönge 
és negatív, két optikai tengelyű. Erősen hygroskopos. Nevét a bánya igazgatója 
után kapta. 
Batchelorit. (W. F. PEerregp: Catalogue of the Minerals of Tasmania. 
Hobart, 1910, 2-ond. edition. 22. 1.) Ez a víztartalmú alumimiumszilikát palás és 
lemezes gumókban fordul elő a Mt. Lyell-bányában; színe zöld, keménysége 4, 
fajsúlya 3-3, százalékos összetétele : 50, — 49-4 99, Al.O0z — 45"1 9, H.O — 569 
Beaverit (B. S. BurrTLER and W. T.-SCHALLER: Some Minerals 
Írom Beaver County, Utah: Ameriec. Journal ot Se. 1911. TV. Ser. 
32. 418—420. és Zeitschrift für Krystallographie etc. 1912. 50. 114—116.) 
Ez az új víztartalmú sulfát a Horn Silver bányában Frisco város közelében, 
(Beaver Cou.) található; a bányának felső szintjében egyéb ásványokkal együtt 
a kívülről behatoló vizek bontó hatása folytán képződött. 
Az ásvány könnyen szétmorzsolható és földes külsejű, színe kanárisárga ; 
erős nagyítás mellett látható, hogy apró hatszöges lemezek halmaza, amelyek 
fénytörése nagyobb mint 174. Forró sósavban oldható, az oldhatlan maradék leg- 
nagyobb részt kovasav, azt leszámítva az ásvány százalékos összetétele : CuO — 
TO s RBOSZ ZA: BON KESSOSZHIZT B AZOSSZ 08 ÖIN05 —25500105 
HO — 10-0 94, ami 040 . PbO . Fe,O2 . 250, . 4H-O tapasztalati képletnek felel 
meg; Fe,O., egy részét Als helyettesíti. 
Betafit. (A. LAcRorIx: Sur un groupe de niobotantalates 
egbigues  radvoaetvts d es. petimatites du Via kinank a- 
ratra. Bulletin de la Soc. France. de Minéralogie. 1912. 35. 88—89. és Ouelgues 
I 0suvte Vess soibis elm vaaan o mssdé s üpesdkeig ! mmmmórtra üze ram ének 
dela provincedelItasy (Mad aga sc a r). Ugyanott 35. 283—234.) 
A betafit szintén mállott pegmatitokban fordul elő, szabályos kristályai 
egyszerűek, színük zöldesbehajló barnásfekete, még vékony lemezei is átlátszat- 
lanok, zsírfényűek. A betafit egy niobottitanat tetemes mennyiségű UO; és 
Ti0,-dal: savakban könnyen oldódik. PrsawIi két lelethelyről (Ambolotora és 
Ambalahazo) elemezte meg az ásványt, amelynek fajsúlya a csekélyebb vagy 
nagyobb víztartalomnak megfelelően 417 és 83-75. A fő alkotó részek: Nb,O; — 
34-80 9/, Ti0, — 18-30 9/ és 16-20 4, UO; — 26-60 94 és 27715 99, CaO — 34599 
É3.3ÚDY ETSO ZETGOI TÖB ÁZRONYZE 
Az ásvány nevét a környék fontosabb helysége után (Betafo) nyerte. 
Eichbergit. (D. Gnossprimrscn.: Zur Mineralkenntniss der 
1 Zeitschrf. f£. Krystallys. 1881. 5. 253. 
281 
