420 ISMERTETÉSEK. 
Magnesitlagerstüátte Bichberg am. Semmering, Hich- 
bergit, ein neues Sulfantimonat. Centralblatt für Mineralogie etc. 
1911. 433—435.) A 
A magnesiítben más sulfidokkal fordul elő az eichbergit; vasszürke színű, 
némileg kristályos szerkezetű, törése egyenetlen, keménysége valamivel nagyobb 
mint 6, f. s.—5-36. Százalékos összetételéből (Cu, Fe) Bis . Sb:S; képlet vezethető. 
le; fő alkotórészei 30-70 94 antimon, 51-58 9, bismuth és 12-74 94 kén. 
Epinatrolith. (Sr. T. TuuGurr: Über metameren Natrolith. 
Centralblatt für Mineralogie etc. 1911. 405—411.) 
A szóbanforgó ásvány Karlsbad mellett Satteles és Schönsitz közt a basalt 
kontaktján nagyon elváltozott phonolithon fordul elő, a hasadékok és üregek 
falán különféle zedithokkal és calcittal. A tűalakú kristályok kombinációja 
m (110) és p LN; 59—6" ferde kioltással. Kémiai összetétele 15 egyező más 
natrolithokéval. AgNO9, és K.CrO4, irányában a mikrochemiai reakcióknál elté- 
rőleg viselkedik, mint más lelethelyekről való normal natrolithok és ezekhez 
képest magasabb hőmérsékletek irányában sokkal érzékepyel b. 
Mivel a kémiai összetétel, a kristályalak 18 a fizikai sajátságok egyezők más 
natrolitkokéval, szerző azt következteti, hogy a schönsitzi fonolithon előforduló. 
ásvány a normál natrolithnak egy kevésbé állandó metameter módosulata — 
epinatrohth — és a hauyn, noseán, illetőleg sodalit derivatumának tekinti. 
Ferritungstit. (W. T. SCHALLER: Ferritungstite, a new mi- 
n er al. Americ. Journ. of Sci. 1911. IV. Ser. 32. 161—162. és Zeitschrift f. Kri- 
stallographie etc. 1912. 50. 112—1183.). 
A ferritungstit tömör kvarcban fordul elő wolframit kiséretében, mint az 
utóbbi oxidációjának terméke; földes külsejű és okerhez hasonló, mikroszkóp. 
alatt apró hatszöges táblácskák halmaza. Hasadás, keménység és fajsúly megnem 
határozható volt, színe halvány vagy barnássárga. Hevítve vizet veszt, savakban 
szétbomlik ; összetétele Fesoz.WOs.6H,O. Az új ásvány lelethelye Washington 
állam északkeleti részében a Deer Trail bányaterület egy wolírambányája. 
Gajit. (Fe. Tucas: Gajit, ein neues Mineral. Centralblatt für 
Mineralogie etc. 1911. 312—316.). 
Az ásványt Plesée falu közelében (Modrus-Fiume vm.) másodlagos fekhe- 
lyen mészkőtörmelékek közt találta a szerző. Fehér színű, tömör, törése egyenet- 
len, keménysége 3-5, fajsúlya 2619. Mikroszkóp alatt olyan szerkezetű mint a tömör 
mészkövek, a nagyobb szemcséken a romboéderes szakadás és ikerrovátkosság 
c 10001 ) irányában felismerhető. Kettős törése erős és negatív, egyoptikai tengelyű. 
Savakban erős pezsgéssel könnyen oldódik, némely reakciójában az aragonittal 
egyezik. Összetétele két jól egyező elemzés közepéből: CaO — 37-06 94, MgO — 
23"85 9/ 00, — 32-34 A, HO — 6-67 99. Nevét L. Gag politikus után kapta. 
Hatchit. (R. H. Sorry and G. F. HERB. Smirn: Hatchite, a new 
anorthic mineral from the Binnenthal. Mineralog. Magazine- 
1912. 16. 287—289. és Natur. 1912. 88. 2206. sz. 503.) 
Az ásvány lelethelye Binnenthal (Svájc), apró kristálykái rathiton ültek, 
színük ólomszürke, karcuk ellenben barna. Kémiai összetételére nézve valószí- 
nűleg egy ólomsulfarsenit, de elég anyag hiányában teljes kémiai elemzés nem 
