ISMERTETÉSEK. 421 
volt végezhető. Néhány kristálykán jól egyező mérések alapján a háromhajlású 
rendszert állapították meg a szerzők, az ásványt pedig HarcH FRED. HEN geo- 
lógus tiszteletére nevezték el. 
Hinsdalit. (E. S. LARSEN and W. T. SCHALLER: Hinsdalite, a new 
mineral. American Journal of Sci. 1911. IV. Ser. 32. 251—255. és Zeitschrift 
für Kristallographie etc. 1912. 50. 101—105.) 
Ez az ásvány Hinsdale County (Colorado) egy elhagyott ércbányájának 
hányóin tetemes mennyiségben fordult elő. A telérek vulkáni kőzeteket (tufok, 
rhyolith, andesit stb.) törtek át; a telérásványok kvarc, hinsdalit, baryt, pyrit, 
.galenit, tetraedrit, rhodochrosit. A hinsdalit vagy durvaszemcsés, rhomboéderei 
pedig a kvarcnak és hinsdalitnak aprószemcsés aggregatumában fekszenek. 
A hexaédertől csak kevéssé eltérő kristályainak alakjai r (1011) és c (0001), a ten- 
gely hossza é — 12677; kisebb kristályai táblásak és ezeken még más alakok 
is vannak. Hasad a véglap szerint, keménysége 414, fajsúlya 3"65, csaknem szín- 
telen vagy szürkés, üvegfényű. Anomál optikai viselkedésű, amennyiben a bazis 
szerint csiszolt lemezei a középen egyoptikaitengelyűek, a kerületen pedig két- 
"opt. tengelyűek. Fénytörése 1"66—1:69, kettőstörése 07019. 
A hinsdalit nem olvad, savak nem oldják, hevítve vizet veszt. Chemiai 
összetételére nézve egy víztartalmú Pb és Al phosphát és sulfát, amelyben az 
ólom egy részét (311 99) strontium helyettesíti, képlete: 2 PbO .3 41.09 .2 S0O5, 
P,O..6 H,O. A hinsdalit a svanbergit, korkit és bendamt csoportjába tartozik. 
Hokutolit. (YoocCHARIo OKAMoTo: The radioactive mineral 
of the Hokuto Spring. — Beitráge zur Mineralogie von Japan. 1912. 
No. 4. 178—184. és Journal of the Geolog. Society of Tokyo. 1911. 18. 19—26.). 
Tarwan- (Formosa) szigetén Hokuto mellett a vulkári kőzetekből meleg 
források fakadnak, ezeknek vize a szabad HCI-től savanyú hatású és főleg kénsav- 
:sókat tartalmaz, kevés baryumsulfátot és nyomokban ólomsulfátot is. 
A hókutolítnak elnevezett radioaktiv ásvány e források lerakódása ; durván 
rostos, többnyire vékony réteges, sárgásbarna színű és fénytelen, a külső felületet 
szürkésfehér, gyöngén üvegfényű rhombos-táblák drúzás halmaza alkotja. Ezek 
a táblás kristályok úgy hasadnak, mint a baryt, keménységük 315, fajsúlyuk 
6-1 ; fénytörésük a baryté és anglesiíté között van. Két elemzésből csak a főalkotó- 
részeket említve : PbO — 21-96 és 1938 9, BaO — 32-04 és 42-27 4, S0, — 30-81 
és 317094. Vajjon az ásvány BaSO, és PbSO, rétegeinek váltakozása vagy a 
két sulfát isomorph keveréke-e, nem volt eldönthető. 
Magnéziumhidrokarbonat. (L. HEzvER: Über ein neues chro m- 
haltiges Magnesiumhydrokarbonat. Centralblatt für  Mine- 
ralogie etc. 1912. 569—571.) 
Ez az új ásvány összetételére nézve egy chromtartalmú magnesiumhydro- 
karbonát, lelethelye Dundas, Tasmania nyugati partjain ; ibolyaszínű, pikkelyes 
és csillámhoz hasonló, serpentin és chromit kiséretében fordul elő. Hasadása 
kevésbbé jó, fénye nem olyan élénk, mint a csillámoké; fajsúlya 216; száza- 
lékos összetétele: 510, — 3:87 90, C05 — 10-45. 98, Cr.0Z — 204494, FeO — 
151075 MGO 3712.97, (HOZ AT 269/7 ama 2MOGOS FS MIO Ea : OO s 
4 H.O képletnek felel meg. Chemiai tekintetben legközelebb áll a brugnatellit- 
