ADATOK A DOLOMITKELETKEZÉS ELMÉLETÉHEZ. 475 
Mindezek érthetővé teszik, hogy miért végződtek nemleges ered- 
ménnyel azon eddigi kísérletek, amelyek e két anyagot egyszerű vizes olda- 
tokból kisérelték meg összekristályosítani, illetve vegyülésre bírni. GoRupP- 
BEsaNwNsz ! a calcium és magnesiumcarbonat telített szénsavas vizes olda- 
tának beszáradásánál kaleitot és különböző víztartalmú magnesiumkarbo- 
natokat kapott, dolomitnak azonban nyomát sem lelte, még akkor sem, 
amikor nagyobb nyomás alkalmazásával erősebb szénsavas és így töményebb 
oldatokból váltak le az anyagok. Hasonló eredményekkel végződtek HoPPE- 
SEILER ? kísérletei, aki megismételte GoRupP-BESANEZ kísérleteit. Nem. sike- 
rült a calcitot dolomittá alakítania még úgy sem, hogy MgCl,-oldat több 
hónapi hatásának tette ki; úgyszintén eredménytelen maradt azon kisérlete 
is, amidőn Ca(HCO.),-mal telített MgS0O4 oldatot hosszú ideig száraz leve- 
gővel kezelt. Tengervíz hatására sem szenvedett a calcit kedvező változást, 
de nem vált le Ca 0O,-tal kezelt és 009-vel telített tengervízből több hónapi 
állás és rázás után sem dolomit. Meddő próbálkozásnak maradt azon kísér- 
lete is, amellyel Ca CO,-tal telített Mg5S0, oldatot fagyasztott ki, úgy hogy 
azon végkövetkeztetést vonta le, hogy dolomit nem keletkez- 
hetik közvetlenül. Bár az újabb kísérletek (PFrAFr), mint a bevezető 
(első) közleményben leírtam, a talán egyetlen LEITMEIER? észlelései 
kivételével, aki aragonit mellett dolomitot vélt találhatni — hasonló ered- 
ményre vezettek, mégis a természetben eszközölhető megfigyelések között 
akadunk olyadatokra, amelyek amellett szólanak, hogy közönséges hőmérsék- 
leten, látszólag közvetlenül is keletkeznek dolomitkristályok; sőt az iroda- 
lomban közvetlen megfigyelésre vonatkozó feljegyzésre 15 akadunk. MoITEs- 
SIER ! (1863) állítja, hogy LAMALouv-ban fakadó savanyú vízből, TERREIL " 
pedig, hogy a Holt-tenger melletti hévforrás vízéből Párisba való szállítása 
közben dolomit vállott volna ki, amennyiben kis rhomboideres kristályká- 
kat talált, amiket ő dolomitnak itélt. Ha ez utóbb mondottakat szembe- 
állítjuk az eddigi kísérletek eredménytelenségével, azon következtetésre kell 
jutnunk, hogy az utóbbi esetekben oly tényezők is működtek, amik a kisér- 
letekben nem szerepeltek. Ennélfogva elsősorban e tényezőket kell vala- 
milyen módon megállapítanunk és a mesterséges dolomit előállítását célzó 
kísérleteknél alkalmaznunk. Úgy vélem, a kérdés súlypontja abban rejlik, 
hogy a magnesit, a rnhomboederes vízmentes MgCO., csak magas hőmérsék- 
leten állhat egyensúlyban oldatával és a molekularis erők az egyszerű 
1 Über dolomitische Ruellen d. Frankenjura Ann. d. Chem. und Pharm. VIII. Suppl. 
Bd. (1872). 
? Über die Bildung von Dolomit. Zeitschr. d. deutsch. Geolog. Ges. 27. 500. lap. 
: Die Dimorphie d. kohlensauren Kalkes. I. T. N. Jahrb. f.. Min. Geol. u. Paleond. 
1910. p. 49. 
1 Wills Ber. Her. d. Chemie 1866—1870. 
5 Bull. Soc. Geol. (2) 28 570. (1866.) 
0331 Úsz] 
