ADATOK A DOLOMITKELETKEZÉS ELMÉLETÉHEZ. 479 
töménységében és viszonylagos arányban a sópár, míg fenn a diffuzió folytám 
már hígult valamelyest az oldat, sőt a CaCl, és a MgC1l, aránya is változott 
részben különböző diffuziósebességük következtében, részben a már meg- 
történt leválások folytán. Az edény szélső peremén és külső oldalán levő 
kristályok már tulajdonképen a második, az átmeneti reakcióterülethez 
tartoznak, ahol az őket termelő folyamatban még a CaCl, és a Mgol, voltak 
valamelyes fölöslegben szemben a karbonatos edény külső falára tapadó 
kristályokkal, amik a Na. CO, gyönge fölöslegének köszönhetik létüket. 
Az elkülönítést megkönnyítette, hogy az edénykék falait nem egyenletesen, 
hanem többé-kevésbbé élesen határolt gyűrűs övekben borították a kris- 
tályos anyagok. Hogy egy-egy edényen belül tényleg még ily különböző 
reakcióterületek léteztek, nagyon tisztán lehetett közvetlenül a kísérlet 
karbonatos edényében (45. ábra) észlelni. Ez edényben néhány héten át 
lehetett gyönge fátyolszerű tölcsért látni (45. rajz a), amely egyenes foly- 
tatása volt az (edényjperem hajlásának és így nem tudható be másnak, 
mint hogy a bediffundáló Ca és Mgiónak tehetetlenségük következtében főleg 
az elhajított kavics pályájához hasonlóan mozog- 
tak. E tölcsér alatt az edény falán láthatók vol- 
tak még a (b) kristályok, amelyek ha akár elsőd- 
leges reakciótermékek, akár a tölcsér kocsonyás 
anyagának átkristályosodásából származnak, ok- 
vetlenül más jelentőséggel bírnak, mint a tölcsér 
anyaga, amely hetek multán felszaporodva, az 
edényke fenekére esett, ahol kiszárítva, mint 
porhanyós, látszólag alaktalan anyag volt el- 
különíthető. 
A kísérletek nagy, szükség esetén fűthető, 
souterrain raktárhelyiségben folytak, amelyben a 
hőmérséklet 1—2"-on belül állandóan 18—20" volt. 
A kísérleti edények a főalapfalra szerelt vastag márványasztalon állottak, 
45. ábra. Kisérlet a dolomit 
keletkezés elméletéhez. 
úgy, hogy minden rázástól mentesítve voltak és így az anyagok keverődése 
csakis diffuzióval történhetett. j 
A karbonatos edényben rendszerint 29 gr kristályos natrmuam karbo- 
natnak, a másikban az ezzel egyenértékű CaCl, és MgC1, oldatát helyeztem. 
A kisérletek javarészében az utóbbi vegyületek aránya 1 CaCl, : 3 MgCl, 
volt. A diffuziós közeg nem tiszta konyhasóoldat volt, hanem részben 
VATER 1, részben magam tapasztalatai alapján kis mennyiségben oly anyago- 
kat 15 oldottam beléje, amik a szép kristályosodást elősegítik (pl. (H,.N)50,) , 
a reakció egyenletességét biztosítják (KHCO). Ezenkívül még oly 
1 Einfluss d. Lösungsgenossen auf die Kristalisation des Calciumcarbonates Groth. 
Zeitschr. £- Krist. 21. 433, II. 22. 209. III 24 366. IV. 24. 378., V. 27. 477. 
