A TALAJ MANGÁN-TARTALMÁNAK MENNYISÉGI MEGHATÁROZÁSÁRÓL. 493 
keveredett mangán-mennyiség különbségéből számítás útján állapította meg. 
A kísérletileg meghatározott érték azonban kisebb lett volna azon mangán-meny- 
nyiséggel, mely nem vállott le a kalcium és magnéziummal, hanem oldatban 
maradt. 
A talaj mangánmennyiségét az acetatos módszerrel is meghatároztam, 
mely módszer lényege az, hogy a vas-aluminiumot nátriumacetáttal leválasztjuk, 
és a szűrletben határozzuk meg brómmal, klórral vagy hidrogénperoxyddal. a 
mangánt. Minthogy az acetatos-meghatározást GppRorc és KövrG kétféleképen 
írják le, mindkét módszert, mely egymástól csak csekély eltérést mutat, meg- 
próbáltam, s a következő eredményekhez jutottam : 
GxpRorc ! eljárása szerint a talaj sósavas kivonatát nátriumkarbonáttal 
gyengén lúgossá tettem, majd felfőzés után az oldatot ecetsavval kissé megsava- 
nyítottam. Fölös mennyiségű nátriumacetat hozzáadása után kétszeres mennyi- 
ségű forró vízzel felhígítottam és gázlángon fölforraltam. Két percnyi forralás 
után, mikor is a keletkezett csapadék leülepedett és a fölötte lévő folyadék szín- 
telen lett, az oldatot azon forrón leszűrtem. A csapadékot azután kevés nátrium- 
acetatot tartalmazó forró vízzel jól kimostam. A szűrletet bepárologtattam, s az 
esetleg még kivált csapadékról újból leszűrtem, s azt az előbbihez adtam. A szűrlet- 
hez a mangán meghatározása céljából annyi brómos vizet öntöttem, hogy a folya- . 
dék barnaszinű lett, és azután vizfürdőn addig melegítettem, míg az oldat teljesen 
elszíntelenedett és a mangándioxydhydrát barnásfekete pelyhes csapadék alakjá- 
ban kivált. A csapadékot leülepedés után leszűrtem és forró vízzel kimostam. 
Az átszűrt oldathoz ismét brómos vizet adtam és melegítettem, hogy a mangán 
tökéletes leválását biztosítsam. A nyert csapadékokat platina-tégelybe téve ki- 
izzítottam. A kiizzított csapadékot a sok szennyezéstől megszabadítandó kevés 
higított sósavval majdnem szárazra párologtattam. Ezen reakció-elegyet azután 
egy hengerüvegbe átmostam és ammoniumkarbonáttal telítettem. 12 órai meleg 
helyen való állás után a kivált mangánkarbonátot leszűrtem, forró vízzel kimos- 
tam, platinatégelyben knzzítottam és mint Mn.0, mértem. De meghatároztam 
a  vas-aluminiaum-csapadék mangán-tartalmát is, hogy vajjon tényleg az összes. 
mangán átment-e a szűrletbe. E célból a csapadékot híg kénsavban feloldottam , 
s a mangánt kolorimetriás úton határoztam meg. 
A nyert eredményeket a 3. táblázat 1. kísérleti sorozata tartalmazza. 
KöwvrG ? acetatos eljárása szerint a talaj sósavas kivonatát natriumkarbo- 
náttal, kis adagokkal óvatosan túltelítettem addig, míg gyenge zavarodás nem 
állott elő. Ezen zavarodást kevés sósavval feloldottam és fölös mennyiségű natrium- 
acetatot adtam hozzá. Ezután körülbelül hatszoros mennyiségű forró vízzel föl- 
higítottam, 1—2 percig közvetlenül lángon főztem, s a csapadékot leülepedni 
hagytam. A további műveleteket, melyek megegyeznek GEpRoIxcÉrval, ugyanúgy 
végeztem, mint azt előbb leírtam, azzal a különbséggel, hogy a mangánt nem 
brómmal, hanem 60—70" C€-nál klórgázzal választottam le. 
1 Földtani Közlöny 1912. pag. 534. 
: KöviG. Die Untersuchung landwirtschaftlich und gewerblich wichtiger Stoffe. 
IV. Auflage 1911. pag. 31. 
