Or 
Ot 
(9 a 
D: TAEGER HENRIK 
béki neogén medence terül el, míg ehhez északra és a pilisi 
hegységtől nyugatra a fiatal dombvidék csatlakozik. A zsámbéki 
medencétől nyugatra haladva egy neogénplató következik, amely Gyer- 
mely és Szomor községekhez vezet. Innen nyugatra és északra haladva 
elérjük az összetört tábla területét, amely a zsámbéki medence és a nagy 
sápi ó-terciér medence között terül el. Ezt a nagy medencét ismét 
nyugaton az egész vidékből falszerű meredekséggel kiemelkedő hegység 
zárja be élesen, amely a héregtarjáni neogén üstszerű sülyedést a Gerecse 
vidékén keletről határolja, míg a sápi medence északon és nyugaton árkos 
bemélyedések álta! közlekedik a Duna-vonal mentén délen elhelyezkedő 
vidékkel: a fiatal rögök és szénszigetek vidékével. Északkeleten, az eszter- 
gomi érsek székhelye felé egy nagy törésvonal mentén haladva eljutunk 
az esztergomi  medencéhez, amely óharmadkorú lapály, 
részben vulkáni neogén tufák által kitöltve és egyes lokális lávakúpok 
által áttörve. Az esztergomi medence kelet és délkeleti irányban átvezet 
a buda1—pilisi hegyektől északra eső nagy vulkáni hegyekhez, Szentendre 
és Visegrádhoz, tehát a nagy dunai trachitcsoporthoz. 
II. A hegység fölépülése. 
Ezek az orografiai egységek belső szerkezetük szerint röviden jelte- 
mezhetők. A Budai paizs nagyon komplikált fölépülésü : számtalan vetődés 
töri darabokra és lokális gyűrődések is észlelhetők rajta. Erről a vidékről 
most bővebben nem tárgyalok, mert kutatásaimat ebben az irányban még 
nem fejeztem be teljesen. Első sorban tehát e vidék hátterét ismertetem. 
A budakeszi medence. Itt egy besülyedt területtel van 
dolgunk, amelyet az alaphegységtől északra, keletre sőt délre is koszorú- 
formában vesznek körül azok az egyes triaszkorú tömegek, amelyek az 
ó-terciérből kúpformákban emelkednek ki. Maga a budakeszi medence az 
ó-mediterrán korban történt beszakadásból keletkezett. A Nagy Svábhegy 
triaszát takaró ó-terciér rétegek, a nummulitmész s az ezekre települő 
alsó oligocénkorú budai márga- vagy briozóás rétegek az északkelet-dél- 
nyugat irányban húzódó lépcsőzetes letörések vonalán nyugoti irányban 
abudakeszi medence felé lesülyedtek. Ebben a mai lesülyedésben 
kiékelődnek az eocénkorú nummulitképződmények, míg az alsó oligocén- 
korú márgarétegek, vagyis azok az inkább iszapos képződmények, amelyek 
az alsó oligocénkorú tenger partvidéki zónájának mélyebb részeit jellemzik; 
lassankint összekeverednek a hárshegyi homokkövek tömegeivel, amelyek 
tovább nyugatfelé a triasz fölött, mint hatalmas üledékes rétegek vannak 
kifejlődve; itt tehát egy olyan zóna fejlődött ki és áll a szemünk előtt, 
amelyben az alsó oligocénkorú bemélyedt tengerrész iszapos területét egy 
kavicsos tengerparti képződmény zárja le. Az eocén- és oligocén-korban 
