A BUDA — PILIS-DCESZTERGOMI HEGYCSOPORT. 559 
épen fordítva volt: a mai budakeszi medence akkoriban a feljáratát képezte 
annak a szárazföldi kiemelkedésnek, földhullámnak, amely tőle nyugatra 
terült el, míg a mai keleti magaslatok, vagyis a budai paizs vidéke volt az 
akkori ó-terciér besülyedés, amelyet egykor az eocénkorú tenger habjai 
borítottak. E medence sülyedtebb részein még a tengerrel való elborítás 
előtt buja növényzet virult, amely az eocénkori barnaszéntelepek fejlő- 
désére vezetett s amelynek telepeit, magában Budapest székesfőváros 
területén, nagy mélységekben a városligeti artézi kút mélyfúrása alkalmával 
ls megtalálták. 
A nagykovácsi rögplató. Ha attól az északnyugat- 
délkelet irányban húzódó hatalmas vetődéstől, amely a budakeszi sülyedést 
északon szegélyezi és itt a Feketehegy sűrűn széttördelt homlokfalát Buda- 
kesziítől északnyugatra elválasztja, északtfelé haladunk, egy hatalmas 
triaszkorú alaphegység-hullámra bukkanunk, amely a budakeszi medencét 
a nagykovácsi-völgytől választja el. Ezt a hegytömeget északnyugat- 
délkeletirányú haránttörések egyes rögökre osztják fel. Úgy délen, mint 
északon és ott a nagykovácsi völgyben az alaphegység triasztömege két, 
hosszanti irányban kifejlődött sasbércvonulat formáját mutatja, míg 
a középső rész masszívja az Ördögárok vidékén árkos beszakadást mutat. 
Ezt az árkos beszakadást több haránttörés zavarja, amelyek azonban 
nyugatfelé a Nagy Kopaszhegy csúcsa irányában megszűnnek és itt alakul 
ki az egész vidék arculatát jellemző egységes alaphegységtömeg. Ezeket 
a tektonikus vonalakat azonban keletfelé tovább is nyomozhatjuk, míg 
ezek a Hárshegy sasbércénél egy hosszanti kiugrással megszakadnak ; itt 
egy lesülyedő irányzat fordított irányban fejlődik ki, a Hárshegyet kivágja, 
mig e letörések a hegy keleti lábánál futnak össze. Ezekkel a vetődésekkel 
párvonalas irányban húzódik északon a nagykovácsi völgy, amely szintén 
megfelel egy  vetődési vonalnak, mig ezeket délen a Nagy Kopasz- 
hegy, északon pedig a  N. Szénás- Kerek-Remetehegy rögei ellensú- 
lvozm látszanak. E törésvonal hosszában északkeleti irányban fejlődött 
ki a nagykovács—pilisvörösvári egykori eocénöböl, amelyet hasonló irány- 
zatú helyi beszakadások erősen széttördelnek, mig Solymár és Pilisszántótól 
délre egy fővetődés ugyanabban az északnyugat-délkelet irányban eocént 
és triaszt lökött a pilis—solymári árokba. 
A pesthidegkúti beszakadt üst. Ezt a sülyedést a 
világtájak minden irányában vetődések veszik körül; északon, keleten, 
1 E vidéknek, valamint a tágabb értelemben vett buda—bovácsi hegységnek 
szerkezetét HOFMANN KÁROLY pompás szelvényekkel ábrázolta a m. kir. Földtani 
Intézet Évkönyvének I. kötetében, a XIII. táblán (1871). Sajnos, hogy ez a tábla 
nem csatoltatott a német kiadáshoz, minek következtében a külföldi irodalom nem 
vehetett róla tudomást. Magam is csak munkám nyomtatása közben láttam először 
HOFMANN KÁROLY eme szelvényeit. 
