564 D: TAEGER HENRIK 
désnek hosszában, amely Tinnyétől Telküg halad, a budai hegység dolomit- 
tömegei ennek a sikságnak irányában leszakadnak, délfelé pedig ehhez 
a függelékhez egy szármátkori tengeri mészből álló magas fal töredékei 
csatlakoznak, amelyek elválasztják a budakeszi öblöt a zsámbéki neogén 
medencétől és itt, tovább délfelé annak a nagy törésvonalnak a folytatását 
élesen kiemelik. Ezek a szármátkorú meszek egy ehhez hasonló fal formájá- 
ban oayugaton 15 ki vannak fejlődve, ahol ezek egy több kilométer hosszú- 
ságú és e vidék arculatából már a távolból élesen kiemelkedő vonulatban 
Unytól Tök és Zsámbék felé húzódnak. A szármátkorú mésztömegeknek 
ez a meredek leszakadása bizonyítja azt, hogy itt is, épúgy mint keleten, 
egy nagy peremvetődés mentén sülyedt a mélybe a zsámbéki neogén rög. 
A szármátkorú mésztömegek ebben a depresszióban egy széles lösztakaró 
által vannak betemetve és csak Perbál felett, Timnyétől délfelé bukkannak 
ki hellyel-közzel egyes szigetek gyanánt. Ezek a letörések, amelyek a zsám- 
béki neogén árkos medencét teremtették, mind posztszármátkorúak és 
a kéregmozgások sorozatában legalább is a második és fiatalabb ciklus- 
hoz számíthatók, amely a neogénben az esztergom—buda-- pilisi hegy- 
csoportot újabban mozgásba hozza. 
A zsámbéki medemcétől északra rek vző 5 Er ada 
dombvidék.  Piliscsabától nyugatra széles területen egyhangú 
dombvidék terjeszkedik, amelynek fölépülése különösen a mélységek felé 
meglehetős problematikus marad. Itt ugyanis szeliden legömbölyített 
halmokat látunk, amelyek egyforma hullámokban dünékhez hasorlóan 
haladnak Dag, Uny és Kirva községek felé és úgyszólván mindenütt lösz- 
szel vannak beborítva. Hellyel-közzel azonban az öregebb alaphegység 
egyes szigetekben a felszínre bukkan ; ezekben pedig mindenütt a Pectun- 
culus obovatus csoportokat a felső oligocén homokképződményeinek formá- 
jában ismerhetjük fel. Ugylátszik, hogy itt egy harmadkori homokokkal 
borított fensikkal van dolgunk, amelynek laza üledékei eredetileg vízszin- 
tesen helyezkedtek el; ezek talán már a prepleisztocén időben a szelek 
játéka folytán mozgó dombok és hátakká halmozódtak fel, amelynek 
domborzatát egy későbbi erózió szabta meg. Tovább délfelé, Szomor és 
Gyermely irányában az alaphegység összetételében a pectunculus homokok 
mellett mindjobban előtérbe lépnek a szármátkorú tengeri mésztömegek, 
ahol és pedig Gyermelynél a Paphegy, Macskahegy és Jánoshegyen, azon- 
kívül sok más ponton a felszínen is ki vannak fejlődve. A fiatalkorú domb- 
vidéknek azt a déli részét tehát, amely Gyermely és Szomortól Mány és 
Csabdug terjed, egy sűrűn széttördelt és szármátkorú mészből felépült 
fennsiknak kell vennünk, amely a zsámbéki neogénmedencétől nyugatra 
emelkedik. Ezen terület északi vidékén a szármátkorú platóvidék nivójából 
egy triaszrög emelkedik ki: a Spitzberg Szomornál, amely azt bizonyítja, 
hogy még ezt az egyforma táblát is vetődések tördelik szét. Ilyen elmozdulá- 
