A BUDA—PILIS-ESZTERGOMI HEGYCSOPORT. 565 
sokat közvetlenül északon, a Vöröshegy környékén, Gyermelytől északra 
is sejthetünk, ahol egy északdéli irányú letörés mentén a triaszkorú régebbi 
alaphegység a felszínre bukkan. A rögös leszakadások képződésének ez az 
irányzata, amelyet mi már itt Vöröshegy környékén megfigyelhetünk, 
úgy látszik, e fiatalkorú dombvidék egész nyugati peremét kíséri. Mert e 
vonal hosszában, Sárisáptól Epölön keresztül egészen Gyermelytől északra 
terjedőleg az alaphegység lesülyedt, egyszersmind rögökre és kúpokra törött 
szét és egy hosszú vonalban kibukkanva a zsámbéki és sápi medencék 
közötti széttördelt táblás vidéket alkotja, amelyet a következőkben röviden 
vázolni akarunk. 
A lépesősenösszetört táblák vidéke a zsámbéki 
éssápi medencék között. Szemünk elé egy meglehetősen jelleg- 
zetes vidék tárul itt a Magyar Középhegység dunántúli rögeinek vidékén. 
Mint egy jégzajlásban levő folyó felszínén az egymásra torlódott rögök 
a széleken, úgy emelkednek ki párhuzamos vonulatokban északnyugat-dél- 
kelet irányú törésvonalak mentén a triasztömegek hullámos löszvidék- 
ből. A rézsut egymásra tolt könyvek éleihez hasonlóan következnek 
egymás után a triaszfalak a közéjük ékelődő széles lösz-csíkokkal váltakozva. 
Az Őrhegy nevű rög Bajnától délre két szárnyra osztja ezt a töredezett 
táblás vidéket, amelyek közül a keleti rész egy délkelet felé lépcsőzetesen 
letörő rétegzökkenést mutat, a másik rész pedig ugyanezt az alakulatot 
mutatja, csakhogy megfordítva, mig a Szomor— Bajnai-völgy egy árkos 
sülyedésnek felel meg. Végre északon, a nagysáp—sári-sápi ó-terciér- 
medence felé, északnyugat-délkelet irányú hosszanti törésvonalak hatá- 
rolják ezt a tördelt táblát. 
NSKA OGY ESA DS STAN USA p Vr Óhamimatardikso tatesmerdre nee. 
Ez olyan öböl, amelyet délen és nyugaton az alaphegység triaszrögei 
összefüggően határolnak, de keleten és északon is egyes különálló rögös 
tömegek öveznek, míg triaszkorú alapzata a középső részén körülbelül 
1000 m mélységben van eltemetve, a sülyedést ma feltöltő óharmadkori 
üledékek alatt. E medencének törések által alkotott déli határát az előbbi 
fejezet ismerteti nagyjában. Nyugati határán van egy nagy észak-dél 
csapású peremletörés, amelynek mentén az alaphegység falszerűen emelke- 
dik ki. Ez a kiemelkedés a Gerecse hegységnek héregtarjáni neogénkorú 
beszakadt medencéjét keleten határolja. A nagysápsári medence északi 
részén azonban az általános medencenívóból egyes rögök emelkednek ki, 
mint pl. Nagysápnál a Domonkoshegynek eocénből felépült tömege, még 
távolabb Bajótnál a triasz és júrakorú kőzetekből álló Öregkő, vagy pedig 
Mogyorósnál az újabban eocén és édesvízi mészből összetett Köleshegy ; 
ezekhez csatlakozik keleten csaknem kelet-nyugat irányú csapást követve 
egy keskeny, de csaknem 40 kilométer hosszú vonulatban a Nagy Getének 
triaszkorú gerince egy mellékcsúccsal együtt, amely gerincet minden oldal- 
