566 D- TAEGER HENRIK 
ról táblatörések öveznek. Ez egyúttal a déli Dunavonalnál levő kőszénszige- 
tek vidékét összefüggően elválasztja a nagysáp—sárisápi medencétől 
s ennek úgy északon, mint délen kifejlődött eocénkorú barnaszéntelepeitől. 
Kelet felé azonban Sárisáptól Csolnokig kelet-nyugat csapású törésvonalak 
mentén kibukkanik az alaphegység a ráhalmozódott terciér alól, ugyanabban 
az irányban vonuló sasbércek és lesülyedt rögökre széttördelve. Sok volna 
azonban ezen a helyen belemenni azoknak a tektonikai és paleogeografiai 
eredményeknek a tárgyalásába, amelyekkel e medencevidék északi részén 
a bányászat, vagy pedig a középső részén és a peremek felé az újabb idők- 
ben végrehajtott mélyfúrások a tudományt gazdagították. Ezeket a rend- 
kívül érdekes eredményeket nagyobb értekezésben szándékozom kime- 
rítően méltatni. Itt csak azt akarom kiemelni, hogy az a sztratigrafiat 
tagolás, amelyet a régebbi szerzők az esztergom—buda— pilisi hegy- 
csoportról írtak, inkább a felemelkedő peremrészekre érvényes míg a 
kiváltképen bemélyedt medencék vidékén az óharmadkori, főképen az 
eocén meglehetős tagozatlan és inkább puha márgák és agyagok egy- 
másba átmenő tömegeiből van kifejlődve. Ez az eocén a sápi medencének 
csak az északi részében van nagyban elterjedve, míg az öböl déli részén 
Bajnánál és Epölnél hiányzik, amely azt bizonyítja, hogy ennek a mai 
fiatal beszakadt medencének az óharmadkorban más alakulata volt. 
AGG avatta KIKSOFT AÚ FETÖSSTÓN kt KErS S EZNÉMES ZEKE TEN KE VETNÉ HESS ÉRE 
Duna vonalától délre. Ha a sápi medence felett északra egészen 
a Dunáig haladunk, egy széttöredezett dunántúli dombos elővidékre bukka- 
nunk, amelyet ó-terciér, kiváltképen barnaszenet tartalmazó eocén rétegek 
töltenek fel olyanformán, hogy belőle fiatal vetődési vonalak mentén az alap- 
hegység tör elő. Ez triaszkorú mészkő, amely a magasságokban és ormokon 
friss sziklahasadékokkal törte át élesen a terciér hegységet és az egész 
vidéknek azt a jelleget adja, hogy itt egy rögös vidékkel van dolgunk, 
amely fejlődésének fiatal korában áll. Ezen a területen régi, történelmi 
emlékeknek tekinthető bányatelepeket találunk, amelyek itt a Duna 
mentén következnek egymás után és a tokodi meg a doroghi árkokkal 
együtt nagyszerű bepillantást szolgáltatnak a széttördelt alaptalaj föl- 
épülésébe. Itt helyezkednek el lépcsőzetesen a fősasbérc, a Nagy Gete körül, 
vagy a tőle északra előretelepült juratuskó, a Steimköpfel körül a törésvona- 
lak, amelyek egészen a barnaszenet tartalmazó elővidékig haladnak és a 
Nagy-Gete körül kifejlődött szénterületet alaposan széttördelik. Ezek az 
elmozdulások, diszlokációk, különösen Tokod vidékén, keskeny szalagban 
magukkal vonták a széntelepeket is, míg inkább keletfelé, Dorog vidékén, 
ezek a flexurák tipikus törésvonalakba mennek át. Ezeknek a törésvonalak- 
nak mentén eocénkőzetekből árkok és sasbércek képződtek, amelyek a Nagy 
Gete mésztuskója csapásirányában helyezkedtek el. A szénmezőt pedig 
nagyon sűrűen tagolják és megszakítják a részben merőlegesen, részben 
