A BUDA—PILIS-ESZTERGOMI HEGYCSOPORT. 571 
Gallán át Tolna felé húzódott, míg ettől északra, a hatalmas, de későbben 
leszakadt Agostyán-Szőllős-Buji alaphegységgát a Gerecse hegység mai 
magaslataitól messze, a lapályon át egészen a tatai juratömegig húzódott. 
Végre az eocéntenger keleten 15, még pedig Budapestnél behatolt magába 
a szigettengerbe és a buda—pilisi vidéket Budaörs— Budakalásztól egészen 
Pilisvörösvárig hullámai alá temette, míg a szárazföld, amely ezen keleti 
budai öböl s az előbbi nyugati gallai sülyedés közé esett, mint egy egységes 
hatalmas hegytömeg, a Meleghegy középső tömegéig s ezen keresztül messze 
tovább délfelé a mai nagy Alföld területére húzódott. 
Az oligocén korszak. Az oligocén elején a budai hegy- 
ség keleti része általában sülyedt, míg a nyugati része emelkedett. Tor- 
bágytól kundulva Solymáron, Pilisvörösváron, Cséven és Kesztölcön ke- 
resztül Esztergom felé több kilométer hosszú vonalon követhetjük azt 
a kavicsos partot, amely itt a nyugati tengerpartvonalat jelzi, míg egy másik 
vonal Budakesztől Pesthidegkúton és Ürömön át Budakalász felé e part- 
vidéki terület mélyebb és iszapos képződményekkel feltöltött részének 
határvidékére vall. Erre közvetlenül a nyugati vidéknek 15 nagykiterjedésű 
felülete került a tenger alá; úgy látszik, hogy az alsó oligocén 
küsee Ld agya go s má troara Ver asksódá s awa MetVént ú ke vid ék 
legtávolabbi sülyedéseit. Ezeket a tengeri üledékeket találhat- 
juk mi lépten-nyomon az esztergyom—buda— pilisi hegycsoport legtöbb 
vidékén. Az alsó és felső oligocén határát rövid szárazföldi korszak 
jelöli barnaszénképződményekkel, míg a felső oligocénban ismét nagy- 
kiterjedésű homokos partvonalat borítottak el a hullámok. 
A miocénben. Ezt a korszakot egy most újabban megállapított 
hegységmozgás jellemzi, amely látszólag kétszer ment végbe: egy régebbi 
és egy posztszármáta elmozdulást mutathatunk ki. A szármátkorban a, 
neogéntenger délről a Gerecse és a buda—pilisi hegység tömegei közé 
nyomult be s elborította a zsámbéki és gyermelyi síkot. E vidéken a tenger 
durva meszek formájában rakta le parti képződményeit, amelyek a második, 
a  posztszármátkorban végbement hegységmozgások alkalmával széjjel- 
töredeztek és a mélységbe sülyedtek. 
JASÉ SOKOL SÉT KS Szat Óda Sant asagő mek esz üktövetkezüs 
a tenger hatalmas visszahúzódása, amelynek visszamaradt, félig édesvízi 
mocsarai kiédesültek és kisebb pontusi édesvízű tavakká alakultak át. 
Még egy utolsó nagy hegységelmozdulás zavarta itt meg ezeket a fiatal 
pontusi rétegeket és e fiatal törésvonalak mentén mészdús források törtek 
elő, amelyek üledékei Ó-Buda és Üröm vidékén terrasszá épültek fel. 
A szél is teljes erejével működéshez fogott és a közelmultban fellépett 
erózió szintén nyomós tényező volt. Ez vezet át bennünket az eszter- 
30m—buda—pilisi hegycsoport mai kialakulásához. 
CW 
9 a) 
Földtani Közlöny. XLIV. köt. 1914. 
