574 D: VIGH GYULA 
Említett decemberi kirándulásunk alkalmával a Sárisáp határában 
fekvő Babál-szőlőhegy dachstein mészkövében megalodusokat 
gyüjtöttünk. A megalodusokon kívül több Chemmitzta sp. keresztmetszetet ig 
észleltünk a mészkőben. 
A gyüjtött megalodusok meghatározása alkalmával intézetünk gyüjte- 
ményében lévő és még részben HANTKEN gyűjtéséből származó megalodusokat is 
megvizsgáltam. Meghatározásaim alapján az esztergomvidéki dachstein mész- 
kőben a következő megalodus-fajok előfordulását állapíthatom meg: 
A Sárisáp mellett lévő Babál-szőlőhegyen: 
Megalodus cf. Gümbeh $Sropp. 
Megalodus cf. Böckm B. HORRN. 
A mdzoTrorg vN Taro yakrórszztikelvám 
Megalodus Gümbelh Sropp. 
Megalodus Böckm. B. HoERN. 
Megalodus (?) imcisus FREcH sp. var. cornuta FREcH (— Dicero- 
cardium amcisum FREcH var. cornuta FRmcn). (I(1V—V. tábla, 
1a—c. ábra.) 
Jena] Öv ADe tő ed am 8 
Megalodus (?) eupallhatus FREcH sp. (— Dicerocardium eupalhatum 
FREcn). (III. tábla, 3. ábra ; 48. szöv. ábra). 
Megalodus (?) incisus FRpcH sp. var. cornuta FREcH (— Dicero- 
cardaum incisum FREcCHm var. cornuta FRxcnH). (VI. tábla, 14—c. ábra.) 
A vizsgált példányok közt dicerocardiumok nincsenek. Van ugyan köztük 
egy pár, melyeket első pillanatra talán hajlandók volnánk a dicerocardiumok 
közé sorolni. FRxcn ! ugyanis faunánkban lévő példányokkal teljesen egyező és 
ugyancsak a bajóti Öregkőről származó megalodontidákat dicerocardium gyanánt 
írt le.? Dicerocardiumnak veszi pl. a Dic. eupalhatum, D. incisum és a, D. incisum 
var. cornuta néven leírt példányokat. Beható összehasonlító vizsgálat azonban a 
kérdéses megalodontidáknak a dicerocardiumok közé való sorolását nem en- 
gedi meg. 
Felfogásom helyességének igazolására legyen szabad pár szóval a két génusz 
főjellegeire, illetve a két génuszt egymástól elkülönítő bélyegekre rámutatni. 
OTOPPANI? a  diícerotcardium geéenüsz tollal llításakor sas 
Jam, Ragazzonmu és Curionm fajok jellemzésénél a génusz főjellegéül a megalodusok- 
1 Új kagylók és brachiopodák a bakonyi triászból. 48. old. Balaton tud. tanulm. 
éredm. Pal. függ. II. köt. § 
2 A Dicerocardium (?) mediojasciatum n. sp. leírásának végén maga FRECH is meg- 
jegyzi, hogy a D. eupalliatum és D. mediojasciatum fajok nemi meghatározása bizonytalan, 
valamint felemlíti, hogy a Megalodus Tojanae R. HORRN. csoportjához és a vele közel rokon 
M. cultridens BITTS.-hez — azaz a vastaghéjú, tehát hátsó élük mellett hosszanti barázdá- 
val bíró megalodusokhoz — a D. eupalliatum kközel álb. Mindezek ellenére mégis a 
dicerocardiumokhoz sorolja öket, hol — különösen az említett két faj — teljesen elszige- 
telten állanak, nem úgy, mint a. megalodusok közt, melyek csoportjában — szerinte is — 
több, nagyon közel álló és hasonló faj ismeretes. 
3 Paléontologie Lombarde ; 3-e Série. Milano 1865. 
