ADATOK A VLLOYASZA BIHAEHEOYSEG GEOLÓGIÁJÁHOZ. Ö 



A harmadkori kitörések sorál)au irja a duczitokróJ (1889. évi jelentés 67. 

 lap), hogy ezek vonulatában «petrograíiai minőség, de különösen szövet 

 tekintetében, két tájt lehet megkülönböztetni, ú. m. a granitoporfiroa 

 daczitok területét és az idegen zár\'ányokban gazdag riolitos duczüok 

 területét.1) Utóbbit 1900. evi jelentésében (48. 1.) nvlegíjchzai típusú da- 

 czi tok '>-n(ík nevezi és szemlieállítja vele a cijiidlu-márei típusú da- 

 rzitok"-at, a melyről azt irja (öO. 1.), hogy negészen önálló kitörés ered- 

 ménye, mely kitörés valószinüleg megelőzte a vlegyászait. » 



A nagy fensík közetét a)idi>zit-nek nevezi, részletesebb ismertetését 

 ennek, valamint a többi harmadkori kőzetnek későbbre tartván fel magá- 

 nak; szándékát azonban, korai halála miatt — sajnos - nem teljesít- 

 hette. 



»Terczier eruptív lircccsiák és koxí/lomeratokn-iaak nevezi azokat a 

 törmelékes közeteket, "melyekben a szomszédos, idősebb üledékek darabjai 

 mellett a harmadkori eruptivkőzetek darabjai is jelentékeny szerepet ját- 

 szanak)) (,1889. jel. <J8. 1.). 



»Kvarcz-orthoklász-traeli.il«-oí is említ 1890-ki jelentésében (50. 

 lap.), mint kisebb feltörés'eket, megjegyezvén róluk, hogy ezek esetleg 

 porphyrok is lehetnek. 



A ('quarczporfír»-t « szöveti kifejlődés és ásványos alkatuk tekin- 

 tetéből n külön választja 1890. jelentésében (51. 1.). 



KÜETHY gránitos daezitját a régibb kristályos tömegkőzetek közé 

 sorolja iiközépszemü firániln és "j/raiiofiro néven, bővebb petrographiai 

 ismertetésüket későbbre tartván fel (1889. j. 68 — 69. 1.), Peters petrószi 

 syenit-jét nlnotil-gránit (granitit)»-neli nevezi és a környező, triaskori 

 üledékeknél idősebbnek tartja. Ezeken kívül apróbb vdiorit'> előfor- 

 dulásokról is tesz említést (1890. j. 51 — 53. 1.). 



Dr. KocH Antal 1900-ban megjelent «Az erdélyrészi medencze 

 harmadkori képződni éngei. II. neogencsoporl » ' czimü összefoglaló nagy 

 munkájában a Vlegyásza kőzetét lényegileg szintén a daczitokhoz sorolja, 

 megkülönböztetvén a) granitoporphyros-, h) rendes porphyros-, c) por- 

 pliyros zöldköves- és á) rlniotithos daczitot, mint « valószinüleg az egy- 

 séges közetmagma különböző körülmények közt való megmerevedésének 

 az eredményéti) (311. 1.). De «« liparUok vagy quarcztrachyfok« tárgya- 

 lásánál is megemlít oSzulina felett Frakszinyéten)) a daozit közt egy kis 



1889-röl Budapest 1890. 58-tól 69. lap. és Vázlatos jelentés a Biharhegység északi 

 felében 1890. évben végzett részletes geológiai felvételről. A m. kir. Földt. Int. Évi 

 jelentése 1890-röl Budapest, 1891. 37—53. 1. 



' A m. tud. Akadémia és a kir. ni. Természettud. Társulat támogatásával 

 kiadta a magyarhoni Földtani Társulat. Budapest 1900. 3 táblával és 50 szöveg- 

 közti ábrával. 



